2U0 



enlied, mens atomet fremdeles beholdt sin plads som k e m i s k enlipd. 

 Man blev tvungeii til at erkjende, at atomet ikke kan beståa isoleret, 

 men at den mekaniske eller fysiske enhed molekylet i sig indesiutter 

 en gruppe af enten ensartede aitomer, hvis det er et enkelt legej->ie (elp- 

 ment), eller af forskjelligei atomer, hvis det tilhører et sammensat le- 

 geme. Allerede i 1811 havde italieneren A vog ad ro fremsat der. 

 efter ham opkaldte lov : Naa.r legemerne er overført i gasform, iude- 

 holder lige store rumfang af dem (under samme temperatur og tr}k) 

 lige mange molekyler. 



Denne merkelige lov forblev omtrent upaaagtet i 30 aar, men gjon- 

 oplivedes nu ved Lauren t s og G e r h a r d t s arbeider i den orga- 

 niskei kemi. 



llæsonnemeintet var følgende : Da to rumfaug vandstof forbinder 

 sig med et rumfang surstof for at danne to rumfang vanddamp, x^il 

 dette fra Avogadros standpunkt ikke alene sige, at hvert molekyl vana- 

 damp maa indeholde to atomeir vandstof, men at de oprindeliga vand- 

 stofmolek}der og surstofmolekyleT maa have indeholdt to atomer hvert, 

 thi ellers kunde ikke et rumfang surstof skaffe tilveie et atom for hvert 

 molekyl i de to rumfang vanddamp. Tænker man sig et atom surstof 

 i en samling af andre surstofatomer, maa det straks slutte sig til et 

 andet atom, og dette søskendpar danner saa et molekyl surstof. Paa 

 samme maade forholder det sig med vandstof. Men bringes nu under 

 gunstige omstændigheder surstofmolekyler og vandstofmolekyler sam- 

 men, løser surstofatomet sig ud af sit følge med søsteratomet og kaster 

 sig over vandstofparret, som det tiltrækkes sterkere af end af selskabet 

 med søsteratomet. Af to molekyler vandstof og et molekyl surstof 

 fremkommer saaledes to molekyler vand. 



Videre fandt man, at mens et atom surstof behovede to alom.er 

 vandstof for at mættes, behøvede et atom klor blot et atom vandstof, 

 mens kvælstof tiltrængte tre atomer vandstof for at danne molekyler 

 af varig beskaffenhed. 



Dette forhold fik sit udtryk i æ k v i v a 1 e n s t e o r i e n, hvor- 

 efter elementerne har forskjellig valens, saaledes er vandstof og klor 

 monovalente (enværdige), surstof bivalent (toværdigt), kvælstof trivalent 

 (treværdigt). Eksempelvis kan saaledes det firværdige element kulstof 

 slutte sig sammen med 4 atomer af det enværdige vandstof eller med 

 2 atomer af det toværdige surstof til varige forbindelser. 



I overensstemmelse hermed op^tillede G e r h a r d t en række 



