297 



typer, d. v. s. enkle forbindelser, der tjener som forbilleder for tal- 

 rige andre forbindelser. De 4 vigtigste typer er: 



Af hvilken betydning denne moleJ:yle)-ies arkitektur er, aiityjpdes 

 allerede i 1823, da Liebig og Wohler til stor forbauselse for den vidcn- 

 skabelige verden paaviste, at to substanser kan have nøiagtig samme 

 kemiske sammensætning, d. v. s. at deres molekyler indeholder netop 

 samme slags atomer i det samme antal, og dog vise storei forskjellig- 

 heder i fysisk henseende. Det blev heraf klart, at art og antal af 

 atomer ikke alene er af gjørende for molekylets bygning, men at grup- 

 peringen af atomernei i molekylet, altsaa molekylets arkitektur, er be- 

 stemmende for et legemeis fysiske egenskaber. Denne opfatning stad- 

 fæstedes ved opdagelsen af den nævnte ækvivalensteori. 



De kemikere, som ved siden af D u m a s har havt størst fortjeneste 

 af udviklingen af disse teorier, hvorpaa hele den modernei struk+ur- 

 kemi har udviklet.sig, er de to franske forskere Lanrent og Gerhardt, 

 hvis frugtbringende samarbeide først anerkjendtes efter deres døa. 



A u g u s t e L a u r e n t, 1807 — 1853, hvis idérigdom var saa frugt- 

 bringende for kemien, arbeidede under økonomisk tryk og store skuf- 

 felser. Han opnaaede saaledes ikke' et attraaet professorat ved Col- 

 lege de France, men ansattes i 40-aarsalderen som myntguardein ved 

 mynten i Paris, hvor han i det kolde og usunde kjælderlaboratorinm 

 paadrog sig en dødelig sygdom. 



Charles Fred. G e r hard t, 1816—1856, fra Elsass kom 

 efter flere mindre ansættelser i Frankrigs provinsbyer til Paris, hvor 

 han oprettede et privatlaboratorium, hvorfra hans vigtige arbeider over 

 typeteorien, homologe rækker og anhydrider udgik. Aaret før sin død 

 udnævntes han til professor ved akademiet i Strassburg, og umiddel- 

 bart før han døde optoges han som korresponderende medlem af A( a- 

 démie des sciences. 



Laurent og Gerhardt udfyldte hinanden gjensidig, den første ved 

 sin store idérigdom, skarpe tanke og overlegne dygtighed som analy- 

 tiker, den sidste ved sin evne til at almindeliggjøre de fundne res al- 



