299 



faaet et nyt middel til ketnisk analyse af den yderste finhed. Man 

 fandt saaledes, at spektroskopet kunde paaivise saa smaa mængder soin 

 ^'4000 ^f et millio-ram natrium. 



Men hvad der var endnu mere betydningsfuldt, — -ået viste sig, at 

 der ikko er nogen grænsei for den a.f stand, i hvilken spektroskopei:. vir- 

 ker. Hvad enten det er solen eller de længst fjernede stjerner, gjorde 

 det sig gjældende, og en af de første bedrifter, som spektroskopet kunde 

 opvise, var at fortæll© os om solens kemiske sanimensætning. 



Til fuldkommengjørelsen af spektroskopet har fotografi^^n 

 ogsaa medvirket. 



I 1826 opdagede den franske kemiker D a g u e r r e, at d^n ind- 

 flydelse, som lyset har paa visse sølvsalte, idet deres kemiske sanimen- 

 sætning forstyrres ved lysets indvirkning, lod sig benytte til fremstil- 

 ling af billeder. Herved lagdes grunden til den senere saa høit ud- 

 viklede fotografi. 



Ved fotografiens hjælp kunde de Frauenhoferske linser i soispek 

 tret nedtegnes med den ydeirst© nøiagtighed, og hvad mere er, den foto- 

 grafiske gjengivelse aabenbarede en hel del linjer, som var asynlige 

 for det blotte øie. Paa denne inaade kunde de forskjellige spcktrer 

 nedtegnes og sammenlignes med en nøiagtighed, der paa anden ma^ide 

 var aldeles umulig, og undersøgelsen af stjernernes og stjernetaa-gernes 

 kemiske sammensætning kunde gjennemføres med stor sikkerbed. * 



Disse undersogelser bragte det forbausende resultat, at himmel- 

 legemerne indeholder mange stoffer, som vi er fortrolige med lier paa 

 jorden, og at særlig vandstoffet spiller en iremtrædende rolle 1 disse 

 fjerne verdeneTSi kemiske sammensætning. Mens rødt lysende legemer 

 som solen i sine dampe ogsaa indeholder mange andre elementer, saa 

 synes de stjerner, som har hvidt lys, og som af den grund maa ontages 

 at besidde en høiere temperatur, deriblandt Sirius, væsentlig ht inde- 

 holde vandstofgas. 



I sammenhæng hermed fremsatte Norman Lockyer 1 1878 

 den tanke, at da solen viser færre grundstofEer end vor kolde jord, og 

 hvide stjerner, som er meget varmere end solen igjen, hovedsa,gei:g 

 viser bare eti grnndstof, nemlig vandstof, som eir det letteste af alle 

 kjendte elementer, saa, er det en mulighed for, at alle disse andre ele- 

 menter er sammensatte legemer, der blot under indvirkning af de kvide 

 stjerners uhyre høie temperatur kan dekomponeres til vandstofgas. -^ 

 Vandstofgas maa derfor betragtes som et legeme af faster-e kons^ruklion 

 end de andre legemer, som endnu gaar for at være elementer. 



