304 



mod plaiiitelus og skjoldlus, grænser næsten til det utrolige, dette 

 deres stille arbeide aabenbarer sig dog som regel kun for den skarp- 

 seendei kjendeirs blik. 



Løbebillerne (carabidæ) danner en anden nyttig, megel talrig 

 familie. For tiden ved vi dog kun om dem, at de angriber andre 

 insekter. EnkeltJiedeirnei i deres levevis, særlig det høist vigtige 

 spørgsmaal, paia hvilke insekter gjør de forskjellige løbebiilearter 

 jagt, er endnu næsten ganske uløst, da løbebillerne fører et natligt 

 liv og arbeider ganske i det skjulte^. Ogsaa blandt løbebillerne gives 

 der nogle planteædenide og det emdog meget skadelige slegter, saasom 

 zabrust- og harpalusarterne. Endog egte parasiter har udviklet 

 sig blandt billerne, saasom de i græshoppelarveirne snyltende myla- 

 brisarter og de i skjoldlusene (lecanium) parositisk udviklede for- 

 mer af slegten braichytarsus, som særlig yder os udmerket tjeneste. 



Fluerne opviser nogle familier, hvis repræsentanter udelukkende 

 lever af insekter. Empiderne og asilideirne efterstræber de forskjelligste 

 insekter og udsuger deres legemssaft. Mange syrfider ernærer sig 

 som larver for en væsentlig del af bladlus. Tachininerne snylter 

 som larveir i det indre af sommerfuglen- og bladhvepselarver, hvorfor 

 de er nogle meget nyttige smaa dyr. 



Blandt tægerne er det særlig rovtægerne, reduviidæ, som 

 fra sin tidligste ungdom efterstræber andre insekter. Den i hu- 

 sene forekommende reduvius personatus skal dræbe væggelusen 

 acanthia lectula.ria. Fra flere hold betviles dette, jeg har dog fuld 

 grund til at paastaa, at saa er tilfældet. I fange-nskab hos mig har 

 denne art udsuget alle slags seksfodéde, deriblandt væggelus, som 

 var sat ind til den, larver af husmot, fluer o. s. v. I det frie forholder 

 nabus, colliocoris og harpactor-arterne sig paa ganske samme maade. 



Endog blandt sommerfuglelarverne findes der nogle — omend 

 faa — røvere, saaledes i ugleslegten erastria' og thalpochares, hvis 

 larver merkelig nok nærer sig af skjoldlus. 



De florvingede og de skindvingede (neuro- og orthopbera) kan 

 opvise noglei* ret energiske røvere. Meget udbredt er florvingeslegten 

 chi-ysopa, hvis arter indfinder sig overalt, hvor der findes bl.^dlus ; 

 dens larver er næsren lige saa nyttig som marihønsene. Blandt græs- 

 hoppeime har vi de langskjæggede skovgræshopper (locustidn?), som 

 gjeme delikaterer sig med dyrisk kost. Et helt selskab af den almin- 

 delige locusta viridissima kom jeg ifjor over, da de fortærede larverne 

 af stikkelsbær-bladhvepsen, nematus ventricosus. 



