305 



Af alle iusektæderne er det dog de aarevingede (hymeiioptera;, 

 som i saa henseendie præsterer det meste. Allerede hvad gravehvep- 

 sene (craloronidæ) udi^etter, er ikke at foragte. Jeg skal blot her 

 iiævne slegten ammophila, som til næring for yngelen slæber skadelige 

 sommerfuglelarver til sine reder. De vigtigste er dog de parasitiske 

 familier blandt de egte snylteliveps' (ichneumonidæ) og de med dem 

 beslegtede familier braconidæ. og chalcididæ. Denne sidstnævnte in- 

 sektfamilie, som maaske er den for landbruget mest. vigtigei og nyttige, 

 har hidtil været lidet paaagtet ; den er ogsaa meget ufuldkomment 

 bearbeidet. De ydre karakterer er utilstrækkeligt og mangelfuldt 

 beskrevne hos denne overordentlig artrige familie, og over dens levevis 

 ruger der et endnu større mørke. Hvorfor jeg anser denne familie 

 for den vigtigste, skal jeg nedenfor gjøre nærmere rede. 



Fig. 1. Vedalia (novius) cardinali.s. Til høire : en orangegren besat med hvide 

 skjoldlus (iceiya purchasi). Paa skjoldluskolonien see.'^ vedalia-larver og biller. 

 Tilvenstre: a. larver paa en skjoldlus, b. puppe, c. bille af vedalia, forstørret. 



De første praktiske skridt, som man foretog med disse nyttige 

 insekter, havde det maal, at indføre mange arter af dem til saadanne 

 lande eller verdensdele, hvor de ikke tidligere fandtes. 



Vel værd at bemerke paa dette^ arbidsfeldt er forsøgene med at ind- 

 føre til Kalif ornien australske marihøns, som efterstræber skjoldlusene. 

 Allerede i aaret 1889 bragte entomologen AlbertKoebele fra den 

 femte verdensdel eoccinellidearten vedalia (novius) cardinalis til Kali- 

 f ornien, for at den skulde udrydde de saakaldte hvide skjoldlus, icerya 

 purchasi, Markell — - populært kaldt white eller fluted scale — , som 

 truede orange^ og citronkulturen med fuldstændig riiin. Det haab, man 

 Naturen 1902. 20 



