322 



stammen f oi' at lage sit vinterophold paa marken, hvor d& graver sig 

 ned under mosen. De foretrækkcr for dette øienied tørre steder, hvor 

 trærødder og lignende kan give dem tilstrækkeilig beskyttelse. Først 

 om vaareni, naar luften blir varmere, Lryder de op fra sit vinterkvarter, 

 vandrer atter opad træstammerne og begynder paany at spisei af 

 naalene. De skifter i denne anden, periode af sit liv hud flere gange, 

 indtil de i juli maaned ved en størrelse af omtr. 70—80 mm. er fuld- 

 voksne (fig. 1 c). ISiu spinder larven sig ind i et langstrakt, skiddengraat 

 eller gulagtigt hylster (e), scm fæstes til stammen eller de nedre grene, 

 men ogsaa — især veid masseoptræiden, af larveme — til høiere sid- 

 dende grene. Efter omtrent 3 ugers forløb fremkommer den udviklede 

 sommerfugl, som nu parrer sig og lægger eg, hvorefter udviklingen af 

 en ny generation tager sin begyndelse. 



Larverne har en brungraa eller askegraa grundfarve, med sorte 

 og hvide baand og flekker; paai anden og tredie kropsring fiiidesi et 

 staalblaat tværbaand. De er sterkt haarede. 



Saadan ©r i sine grundtræk furuspinderens livshistorie. Vi skal 

 dog bemerke, at tiden for de forskjellige udviklingsperioders indtræden 

 og varighed kan veksle ikke saa lidet fra aar til andet. Herved spiller 

 især temperaturen en vigtig rolle, idet, som almindelig er tilfældet, 

 kulde forsinker og varme paaskynder udviklingen. 



Hos os har nu i et meget langt tidsrum furuspinderen ført en 

 ubemerket tilværelsei, skjønt den altid har væreit at finde, især i Øst- 

 landets skovtrakter. Aarsagen til denne ubemerkethed har været, at 

 dens anta! aldrig har opnaaet en saadan størrelse, at den, har kunnet 

 foraarsage nogen ødelæggelse af skogen i egentlig forstand. Dtj sidste 

 3 — 4 aars tørre og varme somre har imidlertid bevirket en forandring 

 heri. De har i høi grad begunstiget furuspinderens formering, og 

 følgen er blevet en masseoptræden af larverne, som allerede ^jar øde- 

 lagt store skogstrækninger paa østlandet og truer med endnu værre 

 ødelæggelse til næste aar, hvis det ikke kan lykkes at udrydde skade- 

 dyrene. 



Larverne er særdeles graadigt' dyr, og man har beregnet, at hver 

 enkelt i løbet af sin udvikling spiser op omtr. 1000 naale. Hvilken 

 skade som herved kan foraarsages, naar der findes millioner af dem, 

 kan lot tænkes. En naal fortæres i løbet af 5 minuter, og hveiken ny 

 eller gammsl skog bliver skaanet. For at give en forestilling om det 

 billede, som en af skogmarken angreben skog fremviser, skal jeg 



