331 



foraarsaget dannelsen af havbassiner og fastlande, foregik efter E mas 

 mening den dag idag og søgte uafladelig at gjøre forhøiningerne i 

 jordskorpen relalivt høiere og sænkningeme relativt dybere. Men 

 denne virkning skjultes for en del, dels af lokale hævninger og sænk- 

 ninger, hvis umiddelbare aarsager ikke lod sig paavise, og dels af 

 erosionen, der arbeidede i stik modsat retning, altsaa paa ?i jevne 

 forhøiningerne med jorden og fylde sænkningeme ud. 



Det er klart, at den udformning af havbassiner og fastlande, som 

 finder sted ved den ujevne koncentration, tilnærmelsesvis maa kunne 

 efterlignes paa en model af plastisk, let sammentr^-kkeligt stof, f. eks. en 

 lerkugle. Blir der i en saadan lerkugle af nogenlunde ensartet tæthed 

 ved tryk frembragt fordybninger, saa er det tydeligt, at massens tæthed 

 under og maaske i den nærmeste omkreds af fordybningerne bliver 

 større end før, mens tætheden paa de ikke indtrykkede steder for- 

 bliver uforandret. Noget lignende maa. ogsaa have fundet s+ed. ved 

 den ujevne koncentration. Umiddelbart under og i nærheden af hav- 

 bassinerne maa der, hvis de er dannede paa den her nævnte maade, 

 være foregaaet en massefortætnin^- En kegle af en kvadratkilo- 

 meters grundflade og med toppunkt jordens centrum skaaret ud af 

 et havbassin, skulde altsaa have sami.e vegt som en tilsvarende keglc 

 skaaret ud af et høilandsplataa, skjont keglens høide i sidst© rilfælde 

 vilde være større end i første. Vort kjendskab til jordskorpens 

 elasticitet og fasthed nødven digg jøi den slutning, at der under hav- 

 bassinerne er masseansamlinger, som danner et slags modvægt mod 

 fastlandenes umaadelige tiyk. Ellers vilde balancen neppe kunne 

 vedligeholdes. Jordskorpen er ikke fastere, end at horisontalpendelen 

 f. eks., gjørudslag for det tryk, der foraarsages af flodbølgen, idet 

 den styrter indover mod land. Og skjønt vegten af den vandmasse, 

 hvorom der her er tale, naturligvis er overordentlig stor, er den dog 

 meget liden mod vegten af de fastlande, hvis tryk maa tænkes afbalan- 

 ceret ved masseophobninger under havbunden. 



Der er ogsaa direkte iagttagelser til støtte for den opfatning, au 

 tætheden under fastlandene og under havbassineme er forskjellig, 

 saaledes at der i alle tilfælde opnaaes en jevn, vel afbalanceret masse- 

 fordeling. Pendelens svingetid afhænger som bekjendt af tyngde- 

 kraftens størrelse. Denne afhænger igjen af de forskjellige masse- 

 partiklers tiltrækning. Paa et sted, hvor der er masseophobninger, 

 vil pendelen svinge hurtigere ; hvor der er saakaldte massedefekter. 



