340 



det spørgsmaal, hvilke fremskridt har den geografiske viden at takke 

 det store 19d© aarhundrede. Grosvenor har desuiden udgivet 

 nogle meget instruktive karter, hvor man kan se, hvilke dele af jorden, 

 som var ukj endte i aaret 1800 og hvilke i aaret 1900. En saadan sam- 

 menligning giver anledning til en lang række meget interessante op- 

 lysninger og udsigter. 



For hundrede aar siden oversteg omfanget af de ukj end te eller 

 lidet kj endte land© langt d© kj endte. Af Australien var overho vedet 

 intet kjendt, af Afrika var kun den størrqi del af Ægypten samt den 

 eller yderste kystrand kjendt, af Asien kun Indien, Persien og de 

 mellemliggend© egne, egnene omkring det Kaspiske hav og Aralsøen 

 samt den lange halvø Malakka,. Af Østasien kjendtes derimod ikke 

 meget mere end kystranden og ai Sibirien kun de vestligste egne-. Af 

 den mialayiske ø verden kjendt© man kun d© fleste mindre øer, derimod 

 intet af det indre paa de store hovedøer. I Sydamerika var den 

 størst© del af de't indr© et uforsket gehet, i Nordamerika gjaldt det 

 samm© om hele vesten og den største del af norden. 



Meget har fcjrandret sig paa verdenskartierne i de forløbne hun- 

 drede aar, meget staar dog endnu tilbage at kartlægge-, dett© gjælder 

 ikke mindst pola,regnenei. Omkring Nordpolen har kredsen af endnu. 

 ganske ubetraadt jord for tiden kun en diameter af 52 geografiske 

 mil, men pereferien af denne strælcning er dog kun en gang — af itali- 

 eneren Cagni under hertugen af Abruzzernes ekspedition — ■ bleven 

 berørt paa 86 gr. 33 min. 



At træng© indenfor denne yderste kreds har hidtil trodset all© 

 anstrengelser, men ogsaa udenfor den findes der i d© arktiske eigne 

 fuldt op af opgaver at løse. Nordfor Europa kj ender man i det væ- 

 sentligste ©gnene indtil den 85de breddegrad, nord for Asien, kun til 

 75 grader og nord for Amerika egentlig kun til 70 grader, naar man 

 bortser fra et antal nordenforliggende havveie og kyster. I det indr© 

 af Grønland og i Baffinsiand er man strengt tåget kun kjendt til den 

 65de breddegrad. 



1 Sydpolariandene er endnu omtrent intet udrettet. Era Ross 

 (1843) til B orchgr evinch (1894), altsaa i hel© femti far, laa 

 forskningen her ganske n©de. Sikkerlig kan man derfor vente- stor- 

 artede resultater af de store, kombinered© angreb, som de fire Jcultui'- 

 stater for tiden anstiller paa dett© det største forhaandenværend© 



