342 



saa i Patagonieai og paai Ildlandet er der endnu meget a,t udrettei. 

 For tiden maa endnu omtrent en femtedel til ©n fjerdedel ai Syd- 

 amerika siges ikke at være undersøgt. 



Australiems udforskning er England meget energisk gaiaet igang 

 med. Desuagtet findes der i Vesta.ustraliein og i North Territory 

 fremdeles femi større og fire mindre landei, som man trøstig kan hen- 

 føre til de minidst kjendte egne. Ogsaa paa Ny Gninea og af de øst 

 derfor liggenide øer er hidtil kun en ret beskeden brøkdel nogen- 

 lunde kjendt. 



Den geograiiskei forsknings største^ smertensbaTn Irar været og 

 er fremdeles dog Afrika. Trod& kulturstaternes enorme anstrengelser 

 for at kaste lysi over denne mørke verdensdels gaader, findes der over- 

 alt med undtagelse ai i Ægypten, Abessinien og det yderste syden, 

 rigeligt med opgaver for opdageren. T'0' trediedele af Afrika maa nu 

 betragtes som udforsket, det øvrige bestaar af talrigei, større og mindre, 

 spredte egne, som paa kartet freimdelt s maa afsætteis som hvide flekker. 

 Tre kjæmpestore strækninger, melleim Tsadsøen og Nilen, nord for 

 Tsadsøen og nord for den store bøining, som Niger danner, den første 

 sandsynligvis skovland, de andre ørkener, byder paa de omfangrigeste 

 jomfruelige egne, som udenfor polarlandene endnu findes paa jorden. 

 Hver af de førstnævnte strækninger har et areal, som i størrelse er 

 mere end to og en halv gang saa, stort som vort lands. 



Ogsaa over Madagaskar er vort kjendskab meget mangelfuldt. 

 Ikke mindre end seks landsdele paa denne meget store ø maa frem- 

 deles siges iklce at være udforsket. 



Der findes altsaa endnu meget mere terra incognita, end man 

 skulde tro. Geografien og kartografien vil fremdeles for meget lange 

 tider forefinde nye lønnende opgaver, og selv, naar engang i det tredie 

 aartuseni af vor tidsregning "jordens opdageisa" skulde være tilende- 

 bragt, vil sikkerlig den geografiske videnskab aldrig komme i for- 

 legenhed for, at antallet af dens opgaver skulde blive for &maa, ti 

 der gives her som overalt : bag det erobrede gebet aabner der sig altid 

 nye, mere omfattende udsigter, og jo mere der opnaaes, desto mere 

 staar tilbage at gjøre. 



(Naturwissensch. WochensclirifT). 



