345 



træge dyr er overordentlig intelligent. (Jeg kunde ønske her at ind- 

 skyde den bemerkning, at det er min overbevisning, at insekterne — 

 ikke at tale om myrer, bier, hvepse etc. — er langt mere intelligente, 

 énd man sæd vanligvis vil give dem ord for ; naar vi i saa mange 

 tilfælde ikke forstaar deres gjøren og laden, er vi tilbøeielige til at 

 betragte dette som baade uvæsentlig og vel ogsaa ufornuftig). Det 

 er ganske eiendommeligt, at cillenum er meget lyssky; de. eksem- 

 plarer, jeg holdt i fangenskab i hawædet sand, vogtede sig saaledes 

 vel for at udvide gangene til glassets sider, saaledes at lyset trængte 

 ind ; skete dette alligevel, f. eks. ved en feiltagelse, blev der hurtig sat 

 sandkorn for, saa at lyset blev holdt ude. Men e r dyret en gang 

 bleven udsst for sterkt lys, i særdeleshed ved solskin, bliver det oveir- 

 ordentlig livligt og søger ikke skjul igjen, før lyset — og varmen — 

 tager af. Dette forhold kunde næsten sammenlignes med den om- 

 stændighed, at naar man halvt om halvt sover, vil man helst være i 

 ro og sove viderei, men hvis^ ydre omstændigheder gjør, at man bliver 

 lys Vaagen, ønsker man ikkei at gjøre forsøg paa at fortsætte søvnen. 

 Blandt de ting, jeg gav de fangne dyr til føde, var der in+et, de var 

 saa graadige efter som døde tanglopper; levende tanglopper kan de 

 derimod ikke hamle op med. 



Jeg har ikke havt leilighed til at studere cillenum laterale om 

 vinteren, men antager — for saa vidt de fuldt udviklede dyr over- 

 vintrer — • at den tilbringeT vinteren under betydelig nedsat Jivsvirk- 

 somhed, muligvis gravet et godt stykke ned i sandet ; de lokaliteter, 

 hvor jeg har fundet arten, er meget jevnlig dækkede af is og bliver 

 ofte omforandrede under storme og høivande. At det fuldt udviklede 

 insekt overvintrer, anser jeg for sandsynligt, da jeg har fundet det 

 baade tidlig om foraaret og sent om efteraaret. Larven forekommer 

 paa samme sted som billen og synes at være fuldvoksen hen paa 

 sommeren 



Merkelig nok afviger de danske eksemplarer af dyret, hvad farven 

 angaar, ikke lidet fra de engelske, idet thorax (forryggen) hos de 

 engelske er glinsende metalgrønt, medens denne legemsdel er straagul 

 som den øvrige krop hos de danske, ofte dog med grønligt skjær. Det 

 er mig bekiendt, at afdøde konservator Løvendal ved zoologisk 

 museum i Kjøbenhavn forelagde dr. Ed ra. Reitter i Østerig nogle 

 danske eksemplarer for at høre hans mening om dyret ; hr. R e i 1 1 e r 

 ansaa det dog kun for en far\'evarietet. 



