348 



er fra Kristiania, livor nordlys har været noteret, siden de meteoro- 

 logiske observationer kom i regelmæssig gang paa observatoriet i 1837, 

 men hvor Hansteen ogsaa tidligere oftere havde noteret sine iagt- 

 tagelser deraf. Som tillæg til dette afsnit er medtaget et par sider 

 med overskrift: „Beschreibnng einiger sehr alten aber zweifelhaften 

 Nordlichter", deriblandt den udtalelse af Snorres første oversætter, 

 Peder Claiissøn, at nordlyset i gamle dage kun saaes i de nordlige 

 lande, men at det i hans barndom, henimod 1550, begyndte at sees i 

 det sydlige Norge, dog ikke høiere end til polarstjernen, mens det 

 efter 1570 kom saa høit paa himmelen, at det gik forbi zenit og kunde 

 sees i sydost, hvoraf han slutter, at det da ogsaa kunde sees i syd- 

 ligere lande. 



Tredie afsnit, betitlet „Diskussion", er ifølge forordet omar- 

 beidet af udgiveren. Det indeholder først en tabel, som er fremkom- 

 met ved at summere antallet af de i katalogen noterede nordlys for 

 hver maaned i aarene 1761 — 1878; den samlede aarssum er givet saa- 

 vel for hele landet som for hver af de ovennævnte fire landsdele. 

 Naturligvis er der herved tåget tilbørligt hensyn til, at et og samme 

 nordlys i katalogen oftere findes opført flere gange; kun i rubrikerne 

 for landsdelene maatte hvert enkelt medregnes en gang for hver lands- 

 del, hvor det var observeret. Derefter folger en liden tabel paa 5 

 linjer, der maaske tør betegnes som det egentlige hovedresultat af det 

 hele arbeide. Den giver den samlede sum af noterede nordlys for 

 hver af aarets maaneder og viser, at de to striber af landet, som lig- 

 ger nordenfor 65° bredde, har et maksimum i januar eller februar, mens 

 der i begge de sydlige striber er to maksima, nemlig omkring begge 

 jevndøgn. Efter tidligere erfaringer er det første karakteristisk for 

 de egentlige arktiske egne, mens de mere tempererede strøg har de 

 samme to aarlige maksima som det s^-dlige Norge. 



Sluttelig gives i sammentrængt foi'm en ny katalog, som er frem- 

 kommet ved at slaa den foregaaende sammen med den af Rubenson 

 tidligere udgivne svenske nordlyskatalog. Herved er landstribernes 

 antal forøget med en femte, nemlig søndenfor 58" bredde. For aarene 

 1722 — 1877 er opført hver noteret nordlysdatum med rul^riker for 

 hver af de fem landstriber og et merke for de striber, fra hvilke der 

 foreligger observationer paa den skandinaviske halvø. Foruden et 

 sammendrag, som giver den aarlige periode med væsentlig samme re- 

 sultat som før, er her ogsaa meddelt en tabel, som har til hensigt at 



