29 
beklages at forfatteren er lidet konsekvent, naar han opgiver skal- 
størrelsen. Snart anvender han metermaal, snart tommemaal. Nogle 
arters størrelse angives i tommer, andre af samme slegt i millimeter. 
En saadan inkonsekvens vanskeliggjør en sammenligning. Ved 
enkelte arter benyttes endog begge maal. Den normale størrelse af 
pecten varius angives saaledes i tommer, dens maksimumsstørrelse i 
millimeter. Hvorfor give to arter navnet saxicava arctica? Det brin- 
ger blot konfusion. Lemarcks arctica maa vige for Linnés, 
da det er det ældste. Vil man henføre Lamarcks art til slegten 
saxicava, maa den gives et andet navn, norvegica. Tegningerne lader 
adskilligt tilbage at ønske. Ligeledes er det uheldigt, at forfatteren 
ikke har udført dem i nogen bestemt maalestok. Størrelsen af 
modiolaria discors angives til 13—41 mm., den af m. nigra til 35— 
57mm. Man skulde derfor vente at tegningen af sidstnævnte art var 
større, eller i det mindste lige saa stor som den af m. discors. Det 
er dog omvendt, den er mindre end halvt saa stor. 
JG 
Mindre meddelelser. 
Det menneskelige aandedræt under ophold i smaa rum. At 
luften i store beboelsesrum holder sig længere god, d. v. s. surstofrig, 
end i smaa, det ved vistnok saa omtrent ethvert menneske, omend- 
skjønt svært mange, merkelig nok netop saadanne, som ifølge sin 
beskjæftigelse færdes meget i det frie, er paafaldende ligegyldige paa 
dette punkt, ja til og med først føler sig rigtig vel i forbrugt stueluft. 
Disse folk bør lægge merke til følgende. Og de, som sværmer for 
frie, lyse, luftige store rum, kan heraf se, at de har i høi grad ret, og 
at de hylder en ,luksus", som særlig i hoteller, pensionater og andre 
logier i byerne er temmelig kostbar, kostbarere end det er ønskeligt 
af hensyn til den menneskelige sundhed. | 
I fysiologien gjaldt indtil nylig den sætning, at mennesket med 
hvert aandedrag udaandede et uforanderlig ligestort rumfang kulsyre, 
ligegyldig i hvilket forhold surstof og udaandet kulsyre fandtes i den 
indaandede luft. Nu har imidlertid H. Wolpert ved forsøg fast 
slaaet, at denne anskuelse aldeles ikke stemmer med kjendsgjernin 
gerne. Ved tidligere forsøg har betingelserne været feilagtige, og 
derved er man ledet til en feilagtig slutning. Ren kulsyre forholder sig 
nemlig ganske anderledes, end den i den udaandede luft indeholdte 
kulsyre. Den første har ingensomhelst indflydelse paa kulsyreudskil- 
lelsen i lungerne, den sidste derimod en meget stor indflydelse, mens 
paa den anden side surstoffets mængde i den indaandede luft er uden 
indflydelse paa mængden af udskilt kulsyre, tydeligvis fordi der ved 
hvert aandedrag optages samme bestemte mængde, ligemeget om luften 
