30 
indeholder meget eller lidet surstof. Kort sagt, mennesket udskiller 
i forbrugt luft mindre kulsyre end i frisk luft, og formindskelsen i 
kulsyreudskillelsen tiltager i samme grad, som luften blir rigere paa 
udaandet kulsyre. Betingelserne for en tilstrækkelig udskillelse af 
forbrændingsprodukterne fra iegemet blir altsaa stadig slettere og 
slettere ved ophold i forbrugt luft. 
Det er interessant at se, hvorledes en petroleumslampe viser os 
denne luftens bedærvelse i smaa rum. Wolpert er ved sine under- 
søgelser paa dette punkt kommet til følgende resultat. I smaa rum 
bevirker den ved forbrænding og aandedrættet fremkaldte luftødelæg- 
gelse, at en petroleumslampe efterhaanden taber 50 pet., ja mere af 
sin lyskraft. —Vistnok er dette ikke saa meget en følge af kulsyre- 
ophobningen — ved udaanding og forbrænding —, som af surstoffor- 
mindskelsen — ved indaanding og forbrænding — og muligens ogsaa 
 ophobning af andre slags oxydationsprodukter. Men det er værd ai 
merke, at nøiagtig som den kulsyre, der skyldes forbrændingsproces- 
serne i det menneskelige legeme, virker ogsaa den kulsyre, der dannes 
ved petroleumsforbrændingen, paa menneskets aandedræt, specielt paa 
kulsyreudskillelsen. Begge forbrændingsprocesser — i organismen og 
i petroleumslampen — kumulerer altsaa sin virkning paa den maade, 
at intensiteten af forbrændingen, lyskraften og udaandingen, stadig 
formindskes. 
Dette er i virkeligheden sørgeligt at skue for alle, som er nødt til 
at sove eller arbeide ved lampelys til langt paa nat i smaa, daarlig 
luftede, eller slet ventilerede rum. 
Man maa huske paa, at med vanskeliggjørelse af aandedrættet, 
altsaa en utilstrækkelig bortbringelse af forbrændingsprodukterne fra 
vort legeme, indtræder ogsaa meget hurtigere træthed. Det ved jo 
vel igrunden alle, at enhver træthed virker lammende paa ydelses- 
evnen ogsaa hos organer, der ikke direkte anstrenges. Der findes en hel 
hoben af omhyggelige arbeider over dette punkt. Vi skal tilslut kun 
fremhæve to nyere arbeider af Miesemer og Weygandt. 
Miesemer gjorde forsøgspersonen dels legemlig træt, t. eks. ved 
en marsch paa en time, dels aandelig træt, t. eks. ved en times addi- . 
tion. Begge slags træthed havde stor virkning paa opfatningsevnen, 
ligeledes, især aandelig træthed, paa iagttagelsesevnen. Af Wey- 
gandts resultater er det særlig interessant at se, at efter udmattelse 
ved sult hos forsøgsindividerne blev evnen til at lære udenad tydelig 
og stadig mindre, og samtidig tiltog uopmerksomhed og pirrelighed. 
Endnu sterkere viste virkningen sig paa den begrebsmæssige sammen- 
hæng mellem forestillingerne, naar man ingenting havde spist eller 
drukket. 
Af alt dette fremgaar det med en forfærdelig tydelighed, at de 
arbeidende klasser, særlig i de store byer, lever under saa ugunstige 
hygieniske arbeidsbetingelser som muligt. For fabrikproletariatet er 
der nutildags vistnok sørget bedst, siden sundhedspolitiet har tage 
sig energisk for at faa fabrikerne og andre storbedrifters arbeidsrum 
til at fyldestgjøre hygienens krav. Men i en ganske særegen grad 
uheldig stillede er de, som fortjener sit brød ved aandeligt arbeide. 
