34 
hudfarve og kortskallet (brachycephale). Blandt den dravidiske eller 
melano-indiske race skiller man to underracer, nemlig en med ,smal 
fintformet næse" og langt ansigt, hvortil forskjellige indiske folkeslag 
regnes, og en ,brednæset*" korthodet race, hvortil de egentlige dra- 
vider hører; til disse regnes de smaa Weddas, som er relativt meget 
lavtstaaende. Men naar historikere og geografer har berettet om 
»dvergfolk", har man 1 regelen ment de fra den ægyptiske og græske 
historie bekjendte dvergfolk, hvis efterkommere man den dag idag fin- 
der spredt mellem den storvokste negerbefolkning i Afrika og Sydasien 
med sine talrige øgrupper. 
Ifølge Deniker maa buskmændene i Sydafrika opstilles 
som en egen race, mens de, blandet med Bantunegerne, optræder som 
hottentotter. Sideordnet med disse opstilles den negroide dvergrae», 
negrito, der igjen deles i ,negriller*, som er udbredt i Afrika, og 
de smaa ,negrito'-folk i Sydasien. Mens buskmændene har gul hud- 
farve, steatopygi (0: sterk fedtdannelse paa nates, der blir sterkt frem- 
staaende) og dolichocephali (2: langskaller), har negritoracerne mørk, 
brun eller brunrød hud, er subdolichocephale eller subbrachycephale 
(2: nærmer sig mere kortskallerne); begge racer besidder kruset uld- 
haar paa hodet, bred næse og er meget smaa af vekst. Sideordnet med 
disse staar de storvokste egte negere, der deles i 2 underracer, 
nemlig ,Sudan- og Guinea-negerne*" med fremstaaende kjæver, pro- 
gnatisme og ,Bantu-negerne* i sub-ækvatorialegnene og i Sydafrika. 
En 4de sideordnet sort og storvokset menneskerace, med noget mindre 
kruset haar, har man i melanesierne eller de ,asiatiske negere*, 
hvortil papuerne paa Ny-Guinea hører, og de sorte folkeslag blandt 
befolkningen paa de indo-australiske arkipel. Som man af ovenstaa- 
ende vil se, optræder de smaavokste menneskeracer under meget for- 
skjellig form og uden nogen saadanne somatiske ligheder, at man for 
tiden kan henføre dem til et fælles udspring. Og naar man taler om 
menneskets dvergracer eller pygméer, menes dermed saadanne racer, 
hvis mandlige individer har en gjennemsnitshøide under 1.50 m. (E. 
Schmidt, Martin). Efter denne opfatning kan neppe andre hen- 
regnes som egte pygméer, end de centralafrikanske dvergfolk eller 
»negriller*, buskmændracen, aétadvergene paa Filipinerne, Andamani- 
terne og semangfolkene paa den malayiske halvø.  Ogsaa de glat- 
haarede lapper i Skandinavien og Rusland er pygméer. Derimod blir 
de uldhaarede weddafolk og senoi paa den malayiske halvø samt toala 
