43 
Kommer derimod lyset ind paa skraa, vil straalerne ogsaa i cellens 
indre faa en skraa retning og den belyste flade vil rykke ud til en af 
siderne; den mørke ring vil blive bredere paa den ene side og smalere 
paa den anden (se fig. 3). Protoplasmalaget paa cellens bund vil saa- 
ledes blive forskjellig belyst, eftersom lyset falder ret eller skraat paa 
cellens overside, og der ligger heri et middel til at opfatte lysretnin- 
gen. At det virkelig ogsaa forholder sig saa, skal vi senere omtale. 
At overhudseellerne virkelig kan samle lyset, som et brændglas 
eller en linse, kan man vise ved at flaa et stykke af overhuden af og 
lade lys falde gjennem den. Gjennem et mikroskop kan vi da se den 
lille lyskegle som dannes og paa et fotografisk papir faar man en liden 
sort flek, ganske som naar man holder et almindeligt brændglas op 
Fig. 2. Skematisk fremstilling af ly- Fig. 3. Skematisk fremstilling af lysets 
sets brydning i en vandfyldt celle brydning ved skraat indfaldende lys. 
med udbuet overflade, naar lyset fal- 
der ret ind. 
mod solen. Ja, det lykkedes endog Haberlandt gjennem en saa- 
dan overhudseelle at faa fotograferet et billede af en gjenstand, et 
mikroskop, som han stillede op i vinduet. 
Imidlertid nøier ikke alle planter sig med en saadan enkel indret- 
ning, som en vandfyldt celle med udbuet overflade. Ligesom midler 
til bestøvning, til frøspredning og andet er varieret nær sagt i det 
uendelige, saaledes er der ogsaa mangfoldige tilpasninger af overhuds- 
cellerne, for at de kan tjene til at fornemme lysretningen. For det 
meste er det overhudens yderste lag eller cellevæg, som er bleven 
linseformet fortykket, samtidig som der er indleiret sterkere lysbry- 
dende stof i den, eller der findes et linseformet lysbrydende legeme 
inde i overhudscellen, fuldstændig lignende eller mindende om linsen 
