49 
Den bedste definition burde da være: autotomi er en fysiologisk 
proces, der maa tilskrives indvirkningen af de mest forskjelligartede 
pirringer, og som gaar ud paa at ofre en legemsdel for at redde en 
anden. Den er, som Weisman udtrykker det, en tillempning af 
organismen til bestemte fordringer af livsbetingelserne. I næsten alle 
tilfælde gaar autotomien haand i haand med evnen til regeneration. 
Vi kan selvfølgelig ikke inden en kort artikels ramme give en 
udtømmende oversigt over alle tilfælde af frivillig lemlæstelse, men 
faar nøie os med at anføre nogle faa af de mest karakteristiske 
eksempler. Af alle autotomiske processer er det bedst kjendte tilfælde 
salamanderens amputation af sin hale. 
Allerede naturvidenskabens fader, Aristoteles, vidste besked 
herom, og senerehen har mange forskere, helt til den sidste tid, gjort 
denne akt til gjenstand for indgaaende undersøgelser og studier. 
Ogsaa flertallet af læserne vil muligens fra sin barndom kunne erindre, 
hvor skuffet man blev, naar man efter en længere jagt endelig troede 
at have fanget en af de graciøse smaadyr, og man saa pludselig kun 
beholdt den sprællende hale i haanden, mens ,firfislen" løb sin vei! 
Halens fraskillelse foregaar altid paa midten af en halehvirvel, 
ikke, som man skulde tro, mellem to hvirvler. Brudstedet er paa for- 
haand fast bestemt, idet hvirvellegemerne fortynder sig sterkt efter 
midten og ikke forbenes. Og desuden er det udelukkende halens 
muskulaturer, som ved kraftige slaaende og dreiende bevægelser, først 
paa den ydre side frembringer en rift og endelig bevirker en fuldkom- 
men adskillelse. Som man kan fastslaa ved eksperimenter, sker hale- 
spidsens løsladelse fuldstændig uden dyrets vidende og vilje, det er 
en ren refleksakt. Refiekscentrets stilling befinder sig i rygmarvens 
saakaldte lumbalregion, mellem de bagre ekstremiteter.  Skjærer man 
nemlig hovedet af salamanderen. hvorved naturligvis viljecentret, hjer- 
nens indflydelse bortfjernes, eller deler man endog dyret paa midten, 
saa autotomerer brudstykket dog ved den mindste berøring af halen. 
Føres derimod snittet bag baghenene, ophører straks enhver evne til 
lemlæstelse.  Efterat stumpen har skilt sig, lukkes saarfladen fuld- 
stændig ved kontraktion af musklerne, hvorved en større blødning for- 
hindres. Nogen tid efter amputationen synes vistnok dyret noget 
svækket, men allerede efter faa dages forløb begynder halen at vokse 
ud, og snart er skaden repareret. 
Undertiden finder man salamandere, som har regenereret en tve- 
Naturen 1906. 4 
