54 
del af paloloerne kun er bagkroppen af en annelide, nemlig eunice 
viridis, som afsnører det, fyldt med befrugtede eg, naar kjønsmoden- 
heden indtræder. Ved videre udstykning af palolodelen frigjøres kjøns- 
produkterne, mens delen selv snart gaar tilgrunde. 
En ny aarsag til frivillig lemlæstelse viser de pighudede (echino- 
dermerne), der undertiden, for at befri sig fra besværlige snyltedyr. 
ofrer en arm eller en anden legemsdel. Saaledes skaffer simpelthen 
en sjøstjerne (asterias richardi), der beboes af en sugeorm 
(distomé), sig af med den legemsdel, der er mest plaget af denne snyl- 
ter. Andre sjøstjerner befrier sig paa samme maade for smitte af 
bakterier. Overhovedet staar sjøstjernerne i øverste klasse med hen- 
syn til evne i retning af autotomi. En ophiuride (slangestjerne) er 
saa ihærdig i at ruinere sit legeme, at den ikke giver tabt, før dens 
arme er brudt sønder i en mængde smaastykker. 
Endnu ømfindtligere er haarstjernerne (crinoiderne). Den mest 
bekjendte repræsentant for middelhavsarterne, comatula medi- 
terranea, kan saa nær sagt, afkaste alt, hvad findes hos den af 
arme og organer. Forf. har iagttaget den i mængde ved den biologiske 
station i Neapel, hvorledes den efterhaanden ødelagde sine arme indtil 
de mindste rudimenter; ja, det var ikke nok dermed: blev pirringen 
fortsat, gik det endog ud over legemets bløde dele, mund, mave, tarm 
o. s. v.! Og trods denne alvorlige beskadigelse døde ikke dyrene, men 
dannede paany alt det tabte under gunstige vilkaar. Overhovedet er 
denne enorme regenerationsevne en karakteristisk egenskab hos de 
pighudede. Som man kan formode, er derfor autotomien traadt i for- 
plantningens tjeneste. Saaledes formaar eksempelvis enkelte, afbrudte 
arme af sjøstjerner at danne en ny, central legemsskive og fire nye 
arme. Der opstaar da den som kometform betegnede eiendommelige 
dannelse. 
Ogsaa sjøpølserne (holothurierne) er yderst ømfindtlige overfor alle 
forstyrrende indgreb, og allerede, naar man fanger dem, udspyr de let 
tarm, gjæller og genitalorganer. Dette bevirkes ved sterk kontraktion 
af legemets muskulatur.  Ligesom de øvrige echinodermer kan de 
regenerere alt, hvad der er tabt. Ogsaa ruineringen af hele legemet 
har man iagttaget hos dem. 
Tilslut skal vi i faa ord nævne nesledyrene (coelenteraterne) og 
urdyrene (protozoerne). Hos de førstnævnte er det især mange sjøane- 
moner, der besidder snøremuskler ved tentaklernes rod, for ved deres 
