55 
hjælp at kunne afkaste disse. Ios goplerne er der, efter pirring, iagt- 
taget deling paatvers, og den lille ferskvandspolyp (hy dra) afstøder 
under sterk belysning hele sin ydre hud. Jaeger saa endogsaa, at 
hydra grisea opløste sig i lutter enkelte celler! 
Af protozoerne skal kun nævnes klokkedyrene (vorticellinerne), 
hvis hoved allerede ved et ubetydeligt angreb løsner sig fra stilken og 
begynder et selvstændigt liv. 
Disse faa eksempler vil tilstrækkelig dokumentere, hvilken vigtig 
rolle autotomien spiller i dyreverdenens liv. 
B—p. 
Et par ord om ørkenflader. 
Af Hans Reusch. 
I den artikelrække ,Vore dale og fjelde", som stod 1 ,Naturen* 
1902, var der en del tale om peneplaner. Det blev forklaret, at et 
peneplan er en svagt bølgende slette, frembragt ved, at de tærende 
kræfter gjennem en lang række aartusener har virket paa et høiland, 
saa dets overflade er bragt ned til at være omtrent i jevnhøide med 
havspeilet. 
Naar et saadant peneplan hæves ved jordens indre kræfter, blir 
det furet af elvene med nydannede dale. 
Endvidere udtaltes den formodning, at vore høifjeldsvidder for 
store deles vedkommende kan antages at være hævede peneplaner, som 
efter hævningen er bleven mere eller mindre furede ved nye daldannelser. 
Studierne over, hvorledes jordens overfladeformer er opstaaede, har 
været fortsatte med iver i de 3 aar, som er hengaaet, siden den nævnte 
afhandling blev skrevet, og man er herunder kommen efter, at flade 
landstrøg temmelig lig peneplaner kan opkomme ogsaa uden at ved- 
kommende egn er jevnet ud i høide med havfladen. Med andre ord: 
en bestemt sort flade terrænformer af fast fjeld kan dannes i hvilken- 
somhelst høide over havet. 
Betingelsen er, at terrænet gjennem tidsrum af geologisk længde 
har været under et meget tørt klimas indflydelse, saaledes at intet 
rindende vand har havt udløb derfra til havet. Dette finder sted i 
lande, hvor den ringe nedbør, som falder, danner vandløb, som enten 
svinder ind paa veien eller fører vandet ud i (salte) sjøer uden afløb, 
altsaa i ørkener og halvørkener. Løsmaterialet, som dannes ved for- 
