58 
det modsatte. Dyrene bliver derved mindre modstandskraftige overfor 
vind og veir, og maa faktisk ogsaa lide moralsk under tvangen i sit 
snevre fængsel. Man hør altid overfor de dyr, som skal akklimati- 
seres, have for øie, at man har med vilde dyr at gjøre, som ikke alene 
bydes en ganske ny slags næring, men som ogsaa er revet ud af hele 
sit vilde liv i skog og mark. Dette vil med andre ord sige: dyrene 
er komne bort fra sin egen kamp for tilværelsen og udelukkende hen- 
vist til menneskenes omsorg. Hvad dette har at betyde for dem, kan 
kun den bedømme, der har havt anledning til at iagttage levende dyr 
under deres liv og levnet i fuld, ubunden frihed. Naar et væsen, der 
i friheden har havt den fulde anvendelse for alle sine sanser, holdes 
i fangenskab, saa maa disse, efterat dyret har maattet opgive sine tid- 
tigere livsvaner, afstumpes ved mangel paa brug,-og specielt under- 
trykkes dyrets egenvilje absolut. Kommer nu hertil aandelig depres- 
sion, fremkaldt ved uhyggen i-et snevert bur, kan det let hænde, at 
dyret falder som offer for snigende sygdomme, som f. eks. tuberkulose. 
Det er desuden temmelig vanskeligt at byde dyret en tilfredsstillende 
næring til erstatning for, hvad det før har været vant til. Dette skri- 
ver sig dels fra det umulige i at forskaffe dyrene den næring, de i sin 
frihed mest har foretrukket, dels i det vanskelige ved at afpasse mæng- 
den af fødemidler ved den forholdsvis ringe bevægelse, dyret har under 
fangenskabet. 
Man glemmer altfor let, at de vilde dyr er ,leilighedsædere", 
d. v. s. de spiser, naar sulten indfinder sig. Specielt er rovdyrene vant 
til hyppig mangel paa næring. Drøvtyggerne, gnaverne og insekt 
æderne frembyder i saa henseende et noget gunstigere forhold. Vilde 
dyr maa nødvendigvis, selv om tilgangen paa næring i naturens skjød 
er noksaa rigelig, gjøre brug af sine evner i retning af list, energi og 
hurtige bevægelser, for at opnaa, hvad de ønsker. Det fremgaar heraf, 
at dyrene ved den altfor lette adgang til rigelig føde, som bydes dem 
i fangenskab, let bliver overernærede eller mæskede. Den skadelige 
virkning paa deres organisme, som herved opstaar, beror mindre paa 
den sterke fedtansamling hos denne, end derpaa, at dyrene bliver mere 
ubekvemme, dovne og lettere disponerede for sygdomme. Skal der 
altsaa paa forhaand være nogen udsigt til, at et akklimatiseringsforsøg 
skal løbe vel af, maa man mest mulig søge at forebygge det skadelige 
faktorer, som gjør sig gjældende under fangenskabet. De vigtigste 
af disse er: berøvelse af- friheden, undertrykkelse af den frie vilje, 
ophævelse af gamle vaner, forandret næring, aandelig nedtrykthed, 
