59 
ømfindtlighed mod veir og vind, utilstrækkelig bevægelse. Det er 
indlysende, at disse vanskeligheder ikke ganske lader sig over- 
vinde; man maa indskrænke sig til mest mulig at formindske dem. 
Det allervigtigste er at forskaffe dyrene saa rummelige bur, som det 
paa nogen maade er muligt, for at de kan bevæge sig mest mulig 
uhindret. For at vænne dem til at taale vind og uveir, maa de til 
hvilesteder tjenende beskyttelsesrum være forsynede med indretninger, 
der gjør det mulig for dyrene at gaa ud og ind efter behag. Naar det 
gjælder mindre dyr, som aber og rovdyr, kan dette opnaaes ved klap- 
per, der let lader sig aabne og er saaledes konstruerede, at de, efterat 
dyret har passeret, lukker sig tæt igjen for det indre bur. Større dyr, 
som drøvtyggere og strudse, bør have saadanne beskyttelsesrum, at 
vind og træk opfanges eller afsvækkes ved, at der er anbragt beskyt- 
tende vægge og tage foran den egentlige indgang. En nøie hensyn- 
tagen til de forskjellige dyrearters eiendommeligheder og levevis, er 
en hovedfordring ved indredningen og udstyret af dyreindhegninger og 
beskyttelsesrum. 
Erfaringen har lært, at dyrearter, der stammer fra de store konti- 
nenters varme klimaer, bliver meget haardføre ved de store temperatur- 
vekslinger mellem dag og nat i deres hjemland. De lader sig derfor 
ved sagkyndig, lidt efter lidt foretagen tillempning, fortræffelig vænne 
til det nordeuropæiske klima. 
- Saaledes har Carl Hagen beck paa sin eiendom i Stellin- 
gen ved Hamburg i en aarrække med held holdt strudse, antiloper, 
fremmede bjortearter, forskjellige rovdyr o. a. endogsaa om vinteren 
i uopvarmede rum, og overladt det ganske til dem selv at opholde sig 
i fri luft eller i sine huse. Han drog omsorg for et frostfrit og tørt 
leie og tillod dyrene mest mulig bevægelse i det frie. Særlig for- 
delagtigt er det at holde forskjellige dyrearter i en fælles indhegning. 
Herved undgik dyrene at faa sine sanser sløvede, blev muntre og 
led aabenbart meget mindre under fangenskabets følger. Dei 
var herunder interessant at iagttage, hvorledes hver dyreart holdt tro- 
fast sammen og sjelden sluttede venskab med andre arter. Dette 
skulde man tro, var mindre heldigt; men det viste sig, at det var gun- 
stigt for dyrenes sundhed, da de herved fik bedre anledning til bevæ- 
gelse. Endnu en fordel frembyder disse, paa rationel grund hvilende 
akklimatiseringsforsøg; de byder de fangne dyr et taaleligt ophold i 
fangenskabet, seet fra et dyrevenligt standpunkt. 
B—». 
