60 
Jordskjælvene og den moderne jordskjælvsforskning. 
I ,Edinburg Review" findes en interessant artikel om dette emne, 
som delvis er optaget i andre tidsskrifter, og som jeg her vil give et 
kort resumé af, væsentlig i lighed med det, der er givet i det bekjendte 
jordskjælvstidskrift ,Die Erdbebenwarte*. 
Jordens faste skorpe er en elastisk masse, hvorigjennem bølge- 
bevægelser let kan forplante sig. At bestemme efter hvilke regler 
denne forplantning foregaar, er forbunden med mange vanskeligheder. 
Man har iagttaget baade longitudinale bølger, d. v. s. bølger, der lige- 
som lydbølgerne forplanter sig langs bølgeakserne, og transversale 
bølger, der ligesom lysbølgerne svinger i retning lodret paa forplant- 
ningsretningen; men forløbet af en enkelt jordskjælvsbølge er dog 
saa indviklet, at det, trods alle forsøg, ikke lykkes at finde lovmæssig- 
heden. 
Japanerne, der har ofret meget arbeide paa dette omraade, og 
som i sit land har oprettet ialt 968 jordskjælvsstationer, har dog 
opnaaet endel smukke resultater, af hvilke nogle her skal nævnes. De 
første yttringer af et underjordisk jordskjælv naar overfladen som 
elastiske bølger, der synes sammentrængt ved tryk, og som har en 
form, der ligner lydbølgernes. Samtidig udgaar der transversale bøl- 
ger, som mere minder om lysbølgerne ved sin form, men som naar 
overfladen senere. Foruden denne oprindelige forskjel i bølgernes 
forløb, bevirker ogsaa de forskjellige hindringer, de møder paa sin vei, 
at de bevægelser, man faar registreret af apparaterne, bliver meget 
komplicerte. — Saavel svingetidens størrelse som forplantningshastig- 
heden af jordsjælvsbølgerne forandres underveis; men det er desværre 
umuligt at beregne, hvilken hemmende indvirkning disse forandringer 
har paa en regelmæssig bølgedannelse. Enkelte af de bølgebevægelser, 
som registreres af jordskjælvsapparaterne, er af professor Milne 
opfattet som ,ekko*, der følger efter rystelsens første virkninger. 
Den registrering af jordskjælvenes styrke og varighed, som nu 
anvendes, er trods alt dette af stor vigtighed, og man kan lære særdeles 
meget af disse optegnelser (seismogrammer). Fremfor alt kaster de 
lys over jordskjælvenes første aarsag og tilstanden i jordens indre. 
Sandsynligvis ligger deres arnested ikke dybere end 50 km., og der 
bestaar en sammenhæng mellem jordskjælv og vulkanske eruptioner. 
Artikelens indhold sammenfattes i følgende resumé: sJordskjæl- 
14losåidee ak Gla Å bi bin å 
