90 
kemikerne senere hørte, at der ogsaa var andre alger, som indeholdt 
olje, ændrede de sin opfatning derhen, at de ogsaa gjorde disse ansvar- 
lige for dannelsen af deres ,algevoks". Da disse yr smaa væsener, 
som ofte ikke maaler mere end nogle faa tusendele af en millimeter, 
kan danne mægtige lag, kunde man ikke uden videre afvise disse for- 
skeres teori; ogsaa den fandt sine tilhængere. 
Vi har saaledes to vidt forskjellige teorier om vor gjenstand, jord- 
oljen. Paa den ene side paastaar man, at den var dannet af dyrelev- 
ninger, paa den anden side, at den stammede fra planterester. Hvil- 
ken teori er nu den rigtige, og hvorledes skal vi kunne afgjøre det, da 
jo begge teorier synes vel begrundet ved eksperimenter? Efterat vi 
har seet, at de ovennævnte bituminøse bergarter, som optræder i store 
masser og har en meget stor udbredelse, sandsynligvis bestaar af det 
samme materiale, hvorfra petroleum stammer, vil vi først da kunne 
erholde svar paa vore spørgsmaal, naar vi har paa det klare, hvor- 
ledes disse bergarter dannes, og dette vil vi bedst forstaa, naar vi 
forestiller os, hvorledes saadanne bergarter den dag idag dannes. 
Tidligere antog geologerne, at i de tider, som ligger millioner af aar 
tilbage og hvor f. eks. stenkulslagene blev dannede, maatte alt have 
været ganske anderledes end i vore dage, at den gang andre kræfter 
var i virksomhed paa jorden end nu. Fra denne anskuelse er man 
dog kommen mere og mere bort. Ben Akibas sætning: ,Det 
har alt allerede tidligere været der”, eller som vi ogsaa siger: ,der 
er intet nyt under solen", gjælder ogsaa her. Jo mere den geologiske 
videnskab skrider frem, desto mere kommer man til den anskuelse, at 
i de perioder, hvorfra organiske levninger overhovedet er bevaret, har 
der paa jorden hersket forholde, som — bortseet fra den nuværende 
kulturs indvirkning — helt ud kan sammenlignes med de nuværende. 
Tidligere kan der vel have været et mere ensartet, jevnt klima; der 
kan have været tider, hvor vældige vulkanske udbrud har forstyrret 
den rolige udvikling af jorden, der kan have været andre dyr og plan- 
ter, de almindelige eksistensbetingelser har dog været de samme i 
uhyre tidsrum, tidsrum, mod hvilke den menneskelige tidsberegning 
kun er et sekund, et pulsslag i evigheden. 
Hvad der nu viser sig for os som sandsten, skifer, lerskifer o. s. V., 
har ikke altid været fast, haardt berg. Langt, langt tilbage i tiden 
har disse bergarter været blødt, opsmuldret slam eller sand. Millioner 
af aar er det, siden dette var tilfældet, og i løbet af disse aar er bestand- 
