94 
terne, i det øieblik de blir fri, har den største tilbøielighed til igjen 
at forbinde sig, danner de flydende kulvandstoffe eller jordolje i et 
kvantum, der svarer til det kulstof, som er blevet fri.” 
Tilslut kun nogle ord om den eiendommelighed, at salt og petro- 
leum meget ofte forekommer sammen. Dette er et saa almindeligt 
fænomen, at mange ingeniører, naar de træfler paa en saltsole, >: sterkt 
saltholdigt vand i borehullet, anser dette som et tegn paa, at de snart 
vil træfle paa petroleum. Tidligere antog man, at dette skyldtes, at 
sterkt saltholdigt vand var trængt ind i et bassin med ferskvand eller 
vand af normal saltgehalt og havde dræbt alle de levende væsener, 
som fandtes der, og at disses lig skulde have foraarsaget petroleumens 
dannelse. Allerede den omstændighed, at hypotesen forudsætter en 
katastrofe, som jo er noget ualmindeligt og sjeldent, taler imod den. 
Det er netop et fortrin ved den ovennævnte nye teori om petroleumens 
dannelse, at den forudsætter betingelser som daglig foregaar og sikkert 
til alle tider har været virkende; herved blir det lettere forstaaeligt, 
hvorfor petroleum og dens urmateriale forekommer i saadanne masser. 
Potonié forklarer nu sammenhængen mellem salt og petroleum 
saaledes, at de grunde havkyster paa den ene side og de afløbløse salt- 
steppeegne paa den anden side egner sig særlig til dannelsen af saa- 
dant slam og saadanne afleiringer, som maa betragtes som petroleumens 
hovedbergarter. Vi skal her kun minde om Nordsjøens fjærestræk- 
ninger, endvidere Østersjøens talløse grunde laguner og strandsjøer, 
som indeholder kolossale masser med saadant slam. Angaaende salt- 
stepperne kan vi henvise til Kirgisersteppen ved det Kaspiske hav, som 
er bedækket med talløse sumper med sterkt saltholdigt vand, som, 
ifølge A. F. Stahl, indeholder store mængder af saadanne slamstene. 
Paa en ganske enkel maade kan man saaledes forklare sig sam- 
menhængen mellem salt og petroleum, uden at man behøver at ty til 
en katastrofe. Ja, vi kan endog paastaa, at saltgehalten forsaavidt 
begunstiger slamdannelsen, som levningerne af de afdøde organismer 
blir særlig godt bevarede i denne saltgehalt, en omstændighed, som 
kun kan være gunstig ved disse organismers senere spaltning til 
bitumen. 
