100 
senere skal se, saa kan prisen paa 1000 gram af hvert af de to stoffer 
variere paa samme maade, saa at en bestemt pris faktisk slet ikke 
eksisterer. 
Selv om spørgsmaalet om de enkelte fødemidlers næringsværdi er 
tilsyneladende ret overskueligt, saa møder man dog her nogle teore- 
tiske vanskeligheder, der bør omtales med et par ord. Den nærings- 
værdi, som de enkelte fødemidler indeholder, kan kun gives med ret 
runde tal, da det benyttede fødemiddels kvalitet kan være saare for- 
skjelligt, et brød kan indeholde mere eller mindre mel, chokolade mere 
eller mindre sukker og saaledes i det uendelige; for at nævne et fak- 
tisk taleksempel paa, hvor afvigende de forskjellige fysiologers angi- 
velser er, anføres her eggets næringsværdi : 
Amerikaneren Atwater ... ... 11.9 pet. eggehvide og 9.3 pct. fedtstof. 
Danskeren Jurgensen ... ... 13:025, — - LIDE — 
Tyskeren König... ... +.. ».. 12 800 ——- - 12.000 — 
Svenskeren Almén ... ... ovk 10.6 — = 098 — 
2» p> 
En sammenligning af de forskjellige fortegnelser over fødemid- 
lernes næringsværdi viser os paa den anden side, at beregningerne 
stemmer overens i det hele og store, saa at man i nedenstaaende under- 
søgelser kommer til omtrent samme resultat, hvad enten man lægger 
den ene eller den anden fysiologiske skala til grund. 
En anden ting, der maa lægges vegt paa, er de forskjellige føde- 
midlers letfordøielighed; thi hvad nytter det, at et fødemiddel inde- 
holder saa og saa meget eggehvide, fedtstof og kulhydrat, naar en del 
af de tre stoffer lades ubenyttet, mens de i et andet fødemiddel bruges 
saa godt som fuldt ud. I praksis er forskjellen nu ikke saa stor. Hvad 
fedtstof og kulhydrat angaar, regner man, at i gjennemsnit ca. 10 pet. 
af begge stoffer bliver ufordøiede, mens den ufordøiede mængde for 
eggestoffernes vedkommende ligger mellem 20 og 30 pet. De for- 
skjellige stoffers letfordøielighed er naturligvis vanskelig at bestemme, 
da et fødemiddels mere eller mindre letfordøielighed er afhængig af 
en hel del forskjellige momenter som fødens tilberedning, tygningens 
intensitet o. I. Naar der i det følgende tales om en given mængdes 
næringsværdi, menes hermed de enkelte fødemidlers næringsindhold, 
uden hensyn til hvormeget eller hvor lidet, der faktisk fordøies. 
De forskjellige fysiologer har nu stillet sig det vanskelige spørgs- 
maal, hvormeget behøver et menneske af de tre stoffer, for at dets 
ernæring kan betragtes som tilfredsstillende? Formes spørgsmaalet i 
