11 D 
ved de romerske fyrtaarn hersker der ingen tvil. Brændematerialet, 
træ, under enkelte omstændigheder dyppet i tjære, brændte (ifølge 
afbildningen fig. 2) i en slags skaktovn paa en jernrist, som var for- 
synet med ventiler nedentil og sandsynligvis ogsaa paa siderne. Det 
nedre rum i brønden tjente da til at opsamle asken. Ildstedet kunde 
let betjenes, ved at man paa vindsiden besteg en brandfri, fast eller 
flytbar trappe. 
Det smukkeste af de romerske fyrtaarne var det først i den senere 
tid opbyggede taarn ved Ostia, Roms forhavn ved Tiberens mun- 
ding. Det opførtes i tilslutning til de derværende storartede havne- 
anlæg under Tiberius Claudius Drusus (romersk keiser fia 
41—54 e. Kr.). Dets fuldendelse falder dog egentlig under Neros 
regjering (54—68 e. Kr.). Efter antike mynter at dømme besad dette 
fl 77 
SSN 
I 
== 
==", 
Fig. 3. Mynt fra Apamea 1 Bithynien. 
fyrtaarn keisertidens rige arkitektur, en tid, i hvilken ogsaa de øvrige 
af havnens taarne skal være byggede, og arkitekten og arkæologen 
Luigi Canina (ft 1856) har efter disse og indgaaende studier for- 
søgt en rekonstruktion af bygverket. Efter denne forsker var taarnel 
omtrent 35 m. høit og fremviste, bortseet fra det kunstneriske udstyr, 
den ovenfor beskrevne rene type paa det romerske fyrtaarn. Den 
kunstner, som har skabt dette fremragende bygverk, er os desværre 
ikke bekjendt af navn. 
Fyrtaarnet ved det gamle Gessoriacum, nu Boulogne sur 
mer, er under Caligula (37-41 e. Kr.), altsaa i første halvdel af 
det første aarh. efter Kristus, opbygget til erindring om denne keisers 
erobringstog til Britannien. —Bygmesteren er ubekjendt. Dette er 
det vældigste af alle romerske fyrtaarne og har ogsaa, tilligemed fyret - 
af La Coruiina, holdt sig længst. 
