119 
men de kan ikke leveres fabrikmæssig i større mængder. At fremstille 
virkelig eggehvide kunstigt, selv i ganske smaa mængder, er endnu 
ikke lykkedes i nogen kemikers laboratorium. 
Qgsaa nydelsesmidlerne er naturens frembringelser.  Saaledes er 
alkoholen et gjæringsprodukt, som kan føres tilbage til hæven, en 
mikroskopisk liden sop. Vel kjendt er ligeledes, at den meste eddik 
skylder en gjæringsproces sin dannelse. Mindre bekjendt turde den 
konkurrense være, som dette produkt har faaet i den ,kemiske" eddik, 
træeddiken, som forøvrigt ogsaa benytter et planteprodukt, træ, til sin 
fabrikation. De aller fleste krydderier stammer ligeledes fra plante- 
riget. Talrige plantefamilier kan opvise vigtige repræsentanter for 
disse for kjøkkenet saa uundværlige nytteplanter. Det -er ikke nød- 
vendigt her nærmere at paapege, hvor mange vigtige lægemidler, der 
direkte stammer fra planteriget eller ogsaa fra mineralriget. 
Saa meget mere eiendommeligt er den kemiske fabrikationskunsts 
seier over naturen inden farvernes omraade. 
Vi maa dog her ikke glemme, at for maleriet hævder fremdeles 
de gamle naturfarver, som hovedsagelig stammer fra mineralriget, sin 
plads og betydning. Zinnober, ultramarin, oker af alle nyancer, kul 
0. s. v. er og blir malerens vigtigste farver. 
I farverierne, som aarlig forbruger store mængder af farvestoffe, 
og i tøitrykkerierne spiller derimod nu de kunstige farver hovedrollen. 
Anvendelsen af naturlige farver blir her dag for dag mindre. 
Allerede i de ældste tider kjendte man i orienten indigo og 
anvendte det til farvning. Paa den tid, da endnu de naturlige farve- 
stoffe herskede uindskrænket, indtog det pladsen som ,farvestoffenes 
konge". 
Indigo faaes af forskjellige arter af planteslegten indigofera, hvis 
hjem er Indien, men som ogsaa dyrkes i Kina, Japan, Filippinerne, 
Centralamerika, Brasilien og Java. Farvevaid eller tysk indigo, isatis 
tinetoria, som tidligere blev dyrket i stor maalestok i England, Frank- 
rige og Tyskland, indeholder omtrent 30 gange mindre farvestof, end 
indigoferaarterne, hvorfor den ogsaa lidt efter lidt blev fortrængt. 
Derimod skal farveskedeknæ, polygonum tinetorium, som i sin hjem- 
stavn Kina og ogsaa i Kaukasus blir dyrket for at benyttes til indigo- 
udvindingen, levere et meget godt materiale. Hovedsædet for indigo- 
kulturen i Ostindien er Bengalen. Bladene indeholder omtrent 
0.5 pet. indigo, som forøvrigt først ved gjæring og derpaa følgende 
