122 
Rødtræet, brasiltræet eller fernambuktræet som det ogsaa kaldes, 
stammer fra leguminosearten cæsalpinia brasiliensis. Længe før 
Amerika var opdaget, blev det anvendt i Europa, det var nemlig oprin- 
delig indført fra Ostindien, hvor det allerede fra de ældste tider var 
blevet benyttet til farvning. Da spanierne omkring aaret 1500 opda- 
gede Sydamerika, fik Brasilien sit navn, fordi de der fandt talrige 
farvetrær, Brasil eiler Bresil er nemlig afledet af braza, ildglød. Rød- 
træet er dog ogsaa vidt udbredt over andre tropiske lande. Det inde- 
holder brasilin, som lader sig oxydere til det egentlige farvestof, bra- 
silein. 
I farverierne fandt rødtræet og dets ekstrakter tidligere stor 
anvendelse, nu er det derimod blevet næsten fortrængt. I uld- og silke- 
farverierne er det afløst af syrefuksin, ponceau, apollorødt, iøirødt 
0. 8. V., i bomuldsfarverierne af diamantegterødt, diaminbordeaux, ben- 
zopurpurin, fuksin, alizarinrødt o. s. V. 
Paa lignende maade forholder det sig med blaatræet eller kam- 
pechetræet, hæmatoxylon campechianum, fra Centralamerika, Mexico 
og Antillerne, hvis betydning for farverierne laa 1, at dets farvestof, 
hæmatoxylin, i forbindelse med jern- og kromoxyd, gav en meget egte 
sort lak. Ved sortfarvning af bomuld er blaatræet nu kommen paa 
listen over de farvestoffe, som vil forsvinde. Det er her fortrængt af 
diaminsort, kolumbiasort, vidalsort, immedialsort o. s. v. Istedetfor 
blaatræ anvendes nu ved farvning af uld naftylaminsort, brillantsort, 
diamantsort, alizarinsort, antracinsort, kromotrop o. s. v. Ved sort - 
farvning har derimod endnu blaatræet — som jernlak — en meget stor 
anvendelse. Et farvestof, som fuldstændig kan erstatte det, har man 
her ikke opfundet. 
Qgsaa med gultræet gaar det tilbage. Dette faaes af stammen af 
farvemorbærtræet, morus tinetoria, som vokser i Ostindien, Syd- 
amerika, Centralamerika og Antillerne. Det indeholder to farvestoffe, 
morin og maclurin, og blev særlig anvendt i uldfarverierne til nuan- 
cering og til undergrund for sort. Nu er det fortrængt af diamin- 
egtegult, auramin, krysamin, sortgult, alizaringult, difenylegtegult, 
kresotingult o. s. v. Til tryk har det i forbindelse med blaatræ dog 
endnu ikke faaet nogen stedfortræder. 
Vau, reseda luteola, som tidligere blev meget benyttet til gul- 
farvning af silke, er nu fortrængt af naftolgult, egtegult, citronin, jas- 
min, azogult og alizaringult. 
