140 
i det foregaaende, at man har stillet dem i særskilte familier og 
slegter. 
I en artikel som nærværende kan vi naturligvis kun omtale et 
meget begrænset antal former. Der er dog et par typer, som vi endnu 
kortelig skal omtale. Den ene af dem er især merkelig paa grund af 
larvens udseende og levevis; det er den nedenfor afbildede corethra 
plumicornis (fig. 7). 
Larven til denne art er saa gjennemsigtig glasklar, at man har 
vanskeligt ved at opdage den, selv paa meget nært hold. Derved er 
den, som man vil forstaa, meget godt beskyttet mod fiender, ligesom 
den i denne forklædning har let for ubemerket at nærme sig sine 
D 7 å 
Eee er 
===> 1 
Fig. 7. (Corethra plumicornis og dens larve. 
offere, som for det meste er ganske smaa vanddyr. Denne larve lever 
altsaa i modsætning til sine før omtalte slegtninge af rov. Den 
opholder sig ogsaa mere i det frie vand. 
I modsætning til de foregaaende maa wudviklingsstadierne til de 
smaa saakaldte kriblemyg- (simulia) arter søges i rindende vand, hvor 
larverne (fig. 8) hefter sig saa energisk fast til stene og klippestykker, 
at de er istand til at trodse selv den strideste strøm. I de brusende 
fjeldbækker, ja endog midt i strygene finder man disse smaa larver, 
som med sine paa hovedet siddende spillende børstekranse søger at 
hvirvle næringen, som dels bestaar af smaadyr, dels ogsaa af vege- 
tabilier, hen til sig. Her træffer man ogsaa pupperne siddende i sit 
