160 
varangers fuglefauna tæller flere østligarktiske arter og arter som har 
et østligt træk, den stemmer derfor mere overens med Koladistriktets 
end med Altens. 
JG 
Mindre meddelelser. 
Norske bræers forandring 1905. I tilslutning til de meddelel- 
ser, Jeg gav om vore bræers oscillation i , Naturen*s decemberhefte 
for ifjor, skal jeg give en ganske kort oversigt over vore bræers for- 
andring i sidst forløbne aar. 
Den norske turistforening har ogsaa i 1905 ydet et bidrag til 
systematiske bræmaalinger, og herfor er da eftermaalt Bondhusbræ, 
Boiumbræ, store og lille Suphellebræ, Mjølkevoldsbræ, Briksdalsbræ, 
Aabrækkebræ og 26 bræer i Jotunheimen. Idet som i den tidligere 
fremstilling + betegner fremadskriden og + tilbagegang, kan de iagt- 
tagne forandringer sammenfattes 1 følgende oversigt: 
Bondhusbræ nordostside 1904—1905... ++. +07 44 200; 
— sydvestside å FE 
Boiumbræ, retning FE 14"8 1903—1905... ... :.. +.. & 61 m. 
Suphellebræ, ,, N 5" W 1902—1905... 0... «0420 
— N N 26" W 1904—1905... ... +.o 40 + 11 mn, 
— å NIY'E E sn . +71 m. 
Vetlebræ, å N 27" W 1902—1905..... . +20 m. 
Mjølkevoldsbræ 1904—1905... . +19 m. 
Briksdalsbræ, s. f. elven, Å Flåm! 
— n. f. elven, E DE SG 
Aabrækkebræ, midtpartiet, % ses ves an ae OE 
— sydsiden, * + 6m. 
Af de 26 i Jotunheimen amet re Edda maalin- 
gerne benyttes for 23. Af disse var 6 i fremadskriden og 17 i tilbage- 
gang. For aaret 1904-—05 kunde forandringen fastsættes for 21 bræer 
med tilsammen en tilbagegang af 87 m. eller gjennemsnitlig pr. bræ 
4 m. 
For dem, som maatte ønske en mere detaljeret fremstilling af 
disse forhold, er en saadan at finde i en af nærværende forfatter offent- 
liggjort afhandling, ,Femten aars glaciologiske iagttagelser”, i Kri- 
stiania videnskabsselskabs forhandlinger for iaar. 
P. 4. Øyen. 
Høi alder. I Londons zoologiske have døde der i januar en elefant- 
skildpadde, som blev udklækket paa en af Galapagosøerne, kort tid 
efter at spanierne havde opdaget dem, — for omtrent 400 aar siden. 
Dens vegt blev opgivet til 250 kg. Om sommeren spiste den mere 
græs og blade end en ko vilde kunne sætte tillivs, men om vinteren 
kunde den ligge ganske urørlig i dagevis uden næring. 
S. 
EEE 
