164 
besværlig og lidet lønnende. I de nordlige kysstrøg, hvor den som 
nævnt er langt talrigere, søger kystbefolkningen paa forskjellige maa- 
der at holde fuglene samlet paa værene og om muligt at drage nye 
saadanne til hækkepladsene. Dette opnaaes særlig ved en total fred- 
ning af værene og ved opførelse af skjul, hvori fuglene kan finde pas- 
sende redepladse. 
Under et besøg paa et af fugleværene i søndre Helg<and havde 
jeg anledning til nærmere at gjøre mig bekjendt med de forskjellige 
slags af fiskerbefolkningen opførte redeskjul, og fra dette sted med- 
bragte jeg de nedenfor i figurerne 2, 3 og 4 gjengivne skitser. 
Som det vil sees har de saakaldte ,ehuse", af hvilke der paa det 
af mig besøgte vær'fandtes et større antal, et udseende, der meget 
Å V 
(å 
Fig. 2. ,Ehus* paa Bureen i Helgeland. (Efter en skitse af forf.). 
minder om den lette overbygning som 1 det sydlige Norge ofte anbrin- 
ges over brønde. De er opførte af almindeligt tyndt bordmateriale, 
saaledes som det fremgaar af fig. 2. Størrelsen kan være meget for- 
skjellig. Det her gjengivne var omtrent halvanden meter høit til 
gavlspidsen og havde en længde af ca. 3 meter. Det var beregnet at 
skulde afgive hækkeplads for 10—12 fugle, idet rederne som regel 
kun ligger langs begge sidevægge. I den forløbne sommer havde dog 
kun 7 ederhunner ruget der. | 
Mange af ehusene var dog betydeligt mindre, kun beregnede for 
4—5 rugende fugle. 
For at man bekvemt kan komme til rederne for at borttage dunet 
og eggene, er ehusene forsynet med en slags dør eller luge, som i 
figuren er tegnet liggende foran huset. Under rugetiden er døren 
naturligvis ialmindelighed tillukket, da fuglene i denne tid gjerne vil 
have det mørkt, og ederhunnerne har da kun adgang gjennem den i 
figuren gjengivne udskjæring i tærskelbrættet. 
