y 
3 
ret 
I almindelighed dukker de dog paa forholdsvis ringe dybder og 
holder sig gjerne til de grundere viker og bugter, eller i sundene mel- 
lem holmer og øer, hvor de fortrinsvis søger sin næring 1 littoralbæltet 
langs stranden. | 
Det er bleven paastaaet, at de under dykningen ikke betjener sig 
af vingerne, saaledes som tilfældet er hos mange andre svømmefugle. 
At dette imidlertid undertiden finder sted er allerede forlængst fast- 
slaaet af prof. Collett, og selv har jeg ogsaa iagttaget en saadan 
benyttelse af vingerne i et enkelt tilfælde. Paa grundt vand benytte- 
des dog i alle af mig iagttagne tilfælder kun benene under duk- 
ningen. 
Dunungerne svømmer undertiden hele strækninger langs bunden 
paa grundt vand og benytter sig herunder, saavidt jeg har kunnet se, 
kun af benene. Imidlertid bør det bemerkes, at vingerne paa dette sta- 
dium endnu er saa smaa, at deres bevægelse i tilfælde er noget vanskelig 
at iagttage, naar man ikke kan komme fuglene meget nær. 
Ederfuglene er udbredte langs havkysterne af de nordlige og nord- 
ligste dele af Europa, Asien og Amerika. 
I Europa er de talrigst langs Norges nordvestlige og nordlige 
kyst samt paa Island og Færøerne. 
Paa Grønland hækker, ifølge de tilgjængelige opgaver, aarlig ca. 
120,000 fugle, og ogsaa for Island og Færøerne er antal af rugende 
ederfugle ganske betragteligt stort. 
For Norges vedkommende har det ikke lykkes mig at finde nogen 
opgave over den samlede dunproduktion, efter hvilken antallet af 
rugende fugle lader sig tilnærmelsesvis beregne. Værenes eiere eller 
brugere er heller ikke tilbøielig til at give fremmede besøgende oplys- 
ninger over værenes afkastning. Imidlertid har jeg fra en af de 
største brugseiere paa Vega i Helgeland, fru Chr. Kvale paa 
Rørøen erholdt en opgave, som ialtfald tilnærmelsesvis svarer til de 
faktiske forholde i dette prestegjæld, som foruden den 117 kvadrat- 
kilometer store ø Vega bestaar af en mængde smaaøer samt større og 
mindre holmer. Ifølge denne opgave anslaaes prestegjældets samlede 
dunproduktion til ca. 118 kgr., hvilket svarer til 7080 rugende fugle, 
og skjønt dette tal sikkerlig er alt for lavt ansat, repræsenterer det 
dog en værdi af 3776 kroner, regnet efter en pris af 32 kroner pr. kgr. 
Da denne opgave som nævnt kun gjælder et eneste prestegjæld, 
vil det let forstaaes, at antallet af rugende efugl langs vort nordlige 
