178 
svensk ekspedition, under ledelsen af Sandeberg i aaret 1877, 
der varede i 3 maaneder og indsamlede et ganske rigt materiale. 
Den russiske zoolog Pleske har i Petersburgerakademiets 
skrifter publiceret meget om Murmankystens dyreliv, bl. a. fuglene. 
Han omtaler udførlig den hos os ved sine angreb paa fiskebestanden 
saa berygtede ,russekobbes" liv og vandringer. Ligeledes har den 
forhenværende hvalfanger Goebel indlagt sig fortjeneste af orni- 
thologien ved sine mangeaarige, omhyggelige observationer over fugle- 
livet til alle aarstider. 
Dr. Breitfuss, der under prof. Knipowitschs fravær 
leder den ovenfor omtalte fiskeriekspedition, har skrevet adskilligt 
om de lavere sjødyr, og i de sidste aar har der været i funktion en 
biologisk station vis å vis ekspeditionen i orlogshavnen ,Katarina- 
havn". Man vil se, at russerne har gjort adskilligt for disse afsides- 
liggende trakters udforskning, saavel i videnskabelig som praktisk 
henseende. 
Franz Josefs land, der ligger nord for Novaja-Semlja, 
mellem 80 og 82" n. br. og bestaar af henved 60 øer, opviser paa sin 
syd- og vestkyst, der ikke er nediset, en forholdsvis rig fauna. Landet 
opdagedes af den østerrigsk-ungarske polarekspedition (Payer og 
Weyprecht), og er senere bleven udforsket af flere ekspeditioner, 
hvoraf vi nævner Jackson-Harms Worth ekspeditionen som 
vigtig for naturhistorien (1894—96); Jackson har ialt iagttaget 
21 fuglearter deroppe, og hans færds videnskabelige resultater er be- 
arbeidet i engelske tidsskrifter. 
Til NovajaSemlja, Karahavet og Jeniseis munding 
er der fra Sverige udgaaet ikke mindre end 3 ekspeditioner i natur- 
videnskabeligt øiemed; den tredie var ,Vega-ekspeditionen", der paa 
sin navnkundige færd overvintrede udenfor Tchuktscherhalvøen. Alle 
tre ekspeditioner lededes af den berømte polarforsker A. E. Norden- 
skjöld. Resultaterne af disse tre ekspeditioners indsamlinger er 
publicerede dels i ,Vega-ekspeditionens vetenskapliga iakttagelser”, 
dels i , Svenska Vetenskapsakademiens Handlingar* og er grundlæg- 
gende for vort kjendskab til den store strækning af polarhavet fra 
Murmankysten til Beringsstrædet. Hvad Vega-ekspeditionens iagt- 
tagelser over hvirveldyrene angaar, havde man til en begyndelse ingen, 
der specielt tog sig af dem, men færdens før nævnte botaniker, dr. 
Kjellmann, gjorde en mængde observationer over dem, og slut- 
3 
å 
