telig blev disse overdraget løitnant Nordqvist, og man observerede 
ialt 80 fuglearter. Alle disse observationer er behandlet af den 
svenske naturforsker Palmén i ekspeditionens beretning. 
Hvad NovajaSemlja angaar, denne store dobbeltø, der 
strækker sig fra 70% til 72" n. br., er dens fauna grundig behandlet i 
Stuxbergs arbeide: ,Faunan paa och omkring Novaja-Semlja". 
Dette arbeide omhandler 16 arter pattedyr, 41 fugle, 231 arter insek- 
ter og over 500 sjødyr, alle udpræget arktiske former. Af pattedyr 
forekommer hvalrossen, der i sin tid ogsaa forekom ved vort lands 
kyster, endnu talrig paa sine steder, og storkobben færdes ved øens 
nordside, hvor ligeledes narhval og hvidfisken, den sidste i store 
flokke, er paatrufne. Af hvaler kan nævnes vaagehvalen og finhvalen, 
der ikke er saa sjelden, mindre efterstræbt som den er paa disse 
trakter. Rensdyret findes udbredt over hele øen, dog sjeldnere paa 
nordkysten, og man træffer undertiden paa ulv og ræv. Den norske 
fangstskipper I saksen har gjort mange observationer over Novaja- 
Semljas pattedyr; han medfulgte bl. a. Nordensk jölds første 
ekspedition i disse trakter. Paa sin færd mod Franz Josefs land sei- 
lede den østerrigsk-ungarske ekspedition langs øens vestkyst. Rus- 
serne vil selvfølgelig være de, der har den bedste anledning til at ud- 
forske dette store ølands fauna, og naar den før nævnte fiskeriekspedi- 
tion i Aleksandrowsk faar bearbeidet sine indsamlinger, vil disse i 
forbindelse med Vegafærdens arbeider give os et klart blik over det 
liv, der rører sig i havet, saavel paa øens vest- som østkyst. 
Matotschkinstrædet, der skiller Novaja-Semljas to store øer fra hin- 
anden, var for nogle aar siden gienstand for en grundig videnskabelig 
undersøgelse af russerne. 
Det til Novaja-Semljas østkyst grænsende Kariske hav troede 
man længe var islagt til alle aarstider, men det har vist sig, at de! 
om sommeren er passabelt, om end stormfuldt og veirhaardt. Og 
siden 1860 er det gjennemkrydset af norske fangstmænd 1 alle ret- 
ninger. Foruden i ,Vega"-færdens beretninger finder man ogsaa i 
sDijmphna-togtets zoologisk-botaniske udbytte" dets sjødyrfaun: 
ganske indgaaende behandlet. 
De nysibiriske øer er væsentlig bekjendte fra russiske 
ekspeditioner, og udmerker sig ved sin rigdom paa pelsdyr og fossile 
mammutben. 
Tehuktsceherhalvøen indtager en særstilling i zoologisk 
