180 
henseende ved sin sydligere beliggenhed og naboskabet til det var- 
mere Beringshav. Ved at ,Vega" blev liggende indefrosset der, fik 
man anledning til at drive grundige studier over havøens natur- 
forhold. 
Før vi gaar videre mod øst vil vi se lidt nærmere paa de to store, 
norske ekspeditioner , Norske Nordhavsekspedition fra 
1876—78 og Nansens færd med ,Fram* 1893—97. 
Den norske nordhavsekspedition har ydet et meget betydeligt 
bidrag til kundskaben om polarhavets fauna, specielt ved de dybvands- 
undersøgelser, som færden foretog paa de forskjelligste lokaliteter 
saavel i gebetet mellem Norge, Færøerne, Jan Mayen og Spitsbergen 
som skrabningerne i Murmanhavet, der er grundere end de omgivende 
have. Ved ekspeditionens forskninger i Murmanhavet knyttedes un- 
dersøgelserne i det nordlige Atlanterhav til Nordensk jölds un- 
dersøgelser af det sibiriske ishav og den østerrigsk-ungarske polar- 
ekspeditions forskninger omkring Franz Josefs land. 
Det største dyb, nordhavsekspeditionen undersøgte, fandtes i 1877 
med 2005 eng. favne paa 68" 21' n. br. og 21" 5 v. 1. , Michael Sars" 
togter i Nordhavet under dr. Hjorts ledelse danner et meget vig- 
tigt supplement til ekspeditionens undersøgelser. Begge disse to eks- 
peditioners resultater har vist sig at være af den største betydning for 
de forskninger, som Nansen under sin drift med ,Fram" gjennem 
polarhavet foretog, og som igjen har suppleret Nordenskjölds 
undersøgelser fra Jugorstrædet til de nysibiriske øer. 
Ved sin bearbeidelse af Nansen-ekspeditionens materiale af de 
lavere sjødyr fandt prof. G. O. Sars, at de bundformer, som var ind- 
samlede i det dybe polarbassin, frembød stor overensstemmelse med 
de tilsvarende i det nordlige Atlanterhav, ja han fandt endogsaa 1 
materialet krebsdyrarter, som forekommer i de arktiske fjordes dybe 
bassiner.  Qverfladevandets fauna viste derimod, paa grund af driften 
fra øst mod vest, en anden sammensætning. Paa grund af alle de 
vanskeligheder ,Fram*-ekspeditionen havde 'at overvinde ved sine 
faunistiske undersøgelser, blev materialet af lavere dyr ikke saa stort, 
som man havde kunnet ønske, men frembyder dog den største inter- 
esse. Om de høiere dyr har ekspeditionen rige iagttagelser, takket 
være den omstændighed, at Nansen selv er zoolog og kunde gjøre 
sine observationer helt til 86" 14' og derfra sydover til Franz Josefs 
