Lidt om vore humlebier og deres liv. 
Af 0. J. Lie-Pettersen. 
I. 
Naar vi paa en smuk foraarsdag nærmer os en blomstrende siljebusk, 
blir vi snart opmerksom paa en munter brummen, der lyder os imøde 
fra de duftende gule rakler. Det summer i alle toner fra den fineste 
pibende diskant til den dybeste bas, som om et helt lidet orkester er 
ifærd med at stemme sine instrumenter. Og gaar vi nærmere og ser 
nøiere til, saa opdager vi snart de smaa musikanter, der ivrigt kravler 
omkring blandt raklernes gule støvdragere. Det er aarets første hon- 
ningsøgende insektskare, som her er mødt frem for at tilfredsstille sit 
første behov efter nektar. Der er smaa laadne fluer i statelige vaar- 
dragter, der er vævre smaa bier og snerrende hvepse, og der er store 
klodsede humler med gulbaandede skinnende fløielspelse og smaa, 
smukt tegnede biller, og alle kravler de lystig omkring, roder og 
nasker, pudser støvet af sine lodne dragter og lader vingerne spille 
som glitrende sølv i solskinnet. 
En blomstrende silje er som en oase i det endnu øde landskab. 
Før de andre honningproducerende planter endnu har naaet frem til 
blomstring, byder den frem sin overflod af nektar og blomsterstøv, og 
ér altid sikker paa at samle en taknemmelig gjesteskare. Ikke blot 
om dagen, naar solskinnet bringer dens smukke svovlgule ,gaasunger" 
til at straale i al sin pragt, men ogsaa om aftenen og natten er rak- 
lerne besatte; thi efter solnedgang kommer de brune siljefly-(tænio- 
campa-) arter og enkelte maalere og møl paa besøg for at opsamle, 
hvad dagens insekter maatte have levnet, eller hvad planten paany 
har evnet at producere af honning. Her er et broget liv ved dag og 
ved nat i hele den korte tid, blomstringen varer. Men naar raklerne 
hen i mai falder til jorden visne og ramponerede, og løvet skyder 
Naturen 1906. 1 E 
