206 
tering i rummet. —Faa meget nært hold træder vel muligens ogsaa 
lugtesansen støttende til, men der er al grund til at antage, at denne 
sans for humlers og biers vedkommende er af underordnet betydning, 
hvor det gjælder at finde hjem til rederne. 
Kjendskabet til sanseredskaberne og deres funktion 1 insektver- 
denen er visselig endnu temmelig ufuldstændigt, og hvad specielt an- 
gaar humlernes og biernes syn, er der, trods de mange og gode under- 
søgelser, som har været foretaget paa dette omraade, endnu mange 
spørgsmaal, som venter paa sin løsning. Imidlertid synes det nu at 
være paa det nærmeste fastslaaet, at disse insekter kun paa forholdsvis 
korte afstande er istand til tydelig at kunde opfatte en gjenstand og 
saaledes neppe vil kunne orientere sig efter gjenstande, der ligger 
længere bortfjernede. At denne afstand dog muligens er større, end 
man har villet antage, synes følgende iagttagelse at give os en vis 
ret til at formode. Sidstleden juli traf nærværende forfatter paa baad- 
ture ude i skjærgaarden vest for Bergen gjentagne gange den lille 
gule moshumle (bombus smithianus) midt ude paa fjorden i en afstand 
af mindst 400 meter fra nærmeste holme i den retning, hvorfra de kom 
og ca. 300 meter fra den nærmeste paa den anden side, i retning af 
hvilken deres kurs laa. De fløi, saalænge jeg kunde se dem, i omtrent 
lige linje mod maalet. Denne humleart tumlede sig forresten med 
en forbausende sikkerhed over sund og bugter derude, og selv paa 
en temmelig isoleret liden holme ude i Feiefjorden fandt jeg dens rede 
i kanten af en liden mosgroet tue. 
Det er ved disse observationer vistnok ikke godtgjort, at de iagt- 
tagne individer i en afstand af tilsammen ca. 700 meter tydelig har 
kunnet se maalet for sin flugt; maaske har de kun kunnet skimte det 
i det fjerne; men den sikre retlinjede flugt synes at tyde paa, at de 
ikke styrede helt i blinde. 
En mængde iagttagelser synes imidlertid at vise, at humlerne 
ialmindelighed orienterer sig efter nære gjenstande. Der kan neppe 
heller være tvil om, at de er istand til, ialtfald for en kort tid, at 
erindre" billedet af gjenstande, thi ellers vilde en orientering ved 
synssansens hjælp jo neppe kunne tænkes at finde sted. Jeg har alle- 
rede for nogen tid tilbage i en ,mindre meddelelse" i nærværende 
tidsskrift!) anført et eksempel fra min egen erfaringskreds, der med 
temmelig stor tydelighed synes at vise, at humlerne virkelig erindrer 
1) ,Refleks eller hukommelse ?* » Naturen" 1901 pag. 238. 
