S07 
billedet af de gjenstande, der befinder sig i redens nærmeste omgivel- 
ser. Jeg vil tillade mig at anføre det væsentligste her paany: 
I juli 1898 indfangede jeg i Stryn i Nordfjord en rede af den almin- 
delige brungule moshumle (bombus agrorum) og anbragte den i et aabent 
vindu i anden etage i det hus, jeg der beboede. Den følgende morgen 
iagttog jeg de hjemvendende ,arbeidere", der, sandsynligvis paa grund 
af den usedvanlige høide, hvori reden laa, i begyndelsen havde megen 
vanskelighed med at finde frem. Ret ofte fløi de ind i et lige under 
værende, aldeles ens udseende vindu og søgte her paa det nøiagtig 
tilsvarende sted i posten efter reden, fløi, da dette blev resultatløst, 
gjentagne gange ud igjen for ligesom at tage et orienterende overblik 
og forsøgle saa paany, indtil dette vindu paa min anmodning blev 
lukket. Efter lang søgning og orientering opover langs væggenes 
sider naaede de endelig frem. Jeg kan ikke forklare dette paa anden 
maade, end at ligheden mellem de to vinduer har ledet humlerne paa 
vildspor. 
For at kunne anstille iagttagelser over humlernes orienterings- 
evne, er det nødvendigt at faa tag 1 deres reder, hvilket jo i regelen 
ikke er saa vanskeligt, naar man om sommeren ligger ude paa landet. 
Man kan da gjøre sine iagttagelser paa det sted, hvor reden ligger, 
eller man kan forflytte denne til et for iagttageren bekvemmere sted. 
I sidste tilfælde maa flytningen foretages om aftenen eller natten, naar 
samtlige ,arbeidere" befinder sig i reden, og den maa naturligvis 
ske paa en saadan maade, at det paagjældende humle-,folk* mindst 
mulig forstyrres eller beskadiges derved. 
Ved den oprindelige redeplads har jeg under et ophold ude i 
skjærgaarden juli 1904 anstillet følgende forsøg med den smukke 
blommegule moshumle, bombus smithianus: 
Mens endel ,arbeidere* var ude, dækkede jeg reden fuldstændigt 
med afslaaet græs, som jeg lagde i en liden haug, samtidig med at jeg 
ligeledes ved hjælp af græs søgte at gjøre de nærmeste omgivelser saa 
ukjendelige som muligt. Det maa bemerkes, at reden laa ca. 2 meter 
fra hjørnet af en havreager, og at der ganske nær reden laa to større 
stene. De sidstnævnte var under forsøget ikke dækkede. 
Resultatet var, at de efterhaanden hjemvendende 5 ,arbeidere" 
ikke var istand til at gjenfinde reden. Under deres søgning fløi samt- 
lige gjentagne gange udover havreageren, fulgte dennes ene side, i 
hvis forlængelse reden laa, kredsede over og omkring de nævnte stene 
