212 
evne til at finde tilbage, men lige saa gjerne kan have været begrundet 
i den omstændighed, at de var bleven forskræmte og derfor ikke mere 
vilde vende tilbage. 
Om lugtesansen spiller nogen rolle ved humlernes orientering har 
det aldrig lykkes mig at skaffe rede paa. Jeg tror dog, at hvis dette 
overhovedet er tilfælde, maa dens betydning i denne henseende være 
temmelig underordnet, og der er ting som tyder paa, at disse dyr, selv 
paa meget nært hold, væsentlig lader sig lede af synet. Jeg skal som 
eksempel minde om, hvad jeg i det foregaaende har omtalt, at 2 ,ar- 
beidere" af b. smithianus fra siden søgte at trænge ind i den glas- 
beholder, hvori reden var anbragt. Det saa ialtfald for mig ud, som 
om det var synet af det halvt afdækkede celle-kompleks, der fremkaldte 
deres iver for at naa ind til dette. Derimod turde lugtesansen være 
den afgjørende, hvor det gjælder at skille indtrængende fremmede 
individer fra dem, der tilhører kolonien. Flere forsøg, som jeg har 
gjort med at forsterke reder ved indførelse af fremmede ,arbeidere", 
har altid mislykkes, idet de fremmede saagodtsom straks er bleven 
dræbte. For det meste synes det at være dronningen, der udfører den 
slags eksekutioner. Det har dog ingenlunde været mig klart, hvor- 
vidt lugten virkelig har været det afgjørende, men da der forud for 
angrebet i regelen har fundet en livlig beføling sted, har jeg tænkt 
mig, at den i disse tilfælder ialtfald maa være medbestemmende. Den 
engelske forsker John Lubbocks interessante forsøg med myrer 
synes ogsaa at vise dette med temmelig stor tydelighed. Myrerne er 
dog sikkert mere udprægede ,iugtedyr* end humler og bier. 
Af forsøg som jeg, saavel under sommeren 1899 som i 1904, har 
anstillet med sukker og honningdraaber som lokkemiddel, har jeg 
faaet den opfatning, at lugtesansen ikke kan være meget sterkt ud- 
viklet hos disse insekter. Skjønt saaledes draaber af sukkeropløsning 
har været anbragt i deres umiddelbare nærhed, har de kun meget sent 
reageret paa dem. Honningen, som jo er mere eterisk, og hvis duft 
desuden maa forudsættes at være dem vel bekjendt, har derimod hur- 
tigere indvirket paa deres lugteorgan, hvilket jo allerede paa forhaand 
maatte kunne tænkes at være tilfældet. Der synes imidlertid ogsaa 
i denne henseende at være adskillig forskjel mellem individerne. 
Der kunde endnu være meget at anføre om humlernes orienterings- 
evne, men pladsen tillader mig ikke i en artikel som nærværende at 
give en mere udførlig fremstilling af dette emne, og jeg har derfor 
snnsnsskbkassabusEt bplle 
