236 
for eggehvidens vedkommende og efter ham har Pfliiger lige til det 
sidste forfægtet den mening, at den dyriske organismes mekaniske arbeide 
(muskelarbeidet) kun kunde skaffes tilveie ved eggehviden. Medens 
de andre næringsstoffe skulde bruges til at forsyne legemet med varme. 
I modsætning til disse to har den berømte forsker Voit holdt paa, at 
det væsentlig var fedtet, som brugtes til at levere musklernes arbeide. 
Qg endelig har de franske fysiologer Seegen og Chauveau frem- 
holdt, at musklerne henter sin kraft udelukkende fra kulhydraterne, og 
dersom de andre stoffe skulde kunne anvendes, da maatte de først nm- 
dannes til kulbydrat. | 
Zuntz har fortjenesten af at have paavist at muskelkraften ogsaa 
kan dannes af alle tre grupper af næringsstoffe efter loven for iso- 
dynami, 
Ved denne lov om næringsstoffenes isodynami er det vistnok blevet 
i høi grad sandsynligt, at loven om kraftens uforgjængelighed gjælder 
ogsaa for dyr og mennesker, men det er ikke dermed bevist. For at 
bevise det maatte man fastslaa, at en bestemt næring i organismen 
leverer den samme mængde energi som udenfor den. 
Naar et dyr ikke udfører noget arbeide, saa maa al den omsatte 
fødes energi komme til syne i form af varme. Ved forsøg med hunde 
har det lykkedes Rubner at bevise, at det virkelig forholder sig saa- 
ledes. Dyrene har faat netop saa meget mad, at de ikke lagde paa 
sig 1 vegt, og ved at maale varmemængden i et saakaldt kalorimeter") 
fandt han, at forskjeller mellem energimængden i den omsatte næring 
og den energimængde, som kalorimetret gav 1 form af varme, kun be- 
løb sig til 0.47 %/. De største afvigelser, som forekom, var 1.42 % 
for lidet varme i kalorimetret og paa den anden side 0.43 9 for 
meget ved forskjellige bestemmelser. Hermed var det bevist, at loven. 
om kraftens bestaaen gjælder for dyrenes ernæring og deres varme, — 
i det mindste, naar de forholdt sig i ro. Der kommer m. a. 0. ingen 
andre kraftkilder i betragtning for disse virksomheder i legemet end 
den udenfra tilførte næring. Tilføres der ikke nok næring, forbruges 
der af kroppens eget lager, og dyret aftar tilsvarende i vegt. 
I den allersidste tid har den amerikanske forsker Atwater for- 
bedret apparaterne, idet han har bygget sig et saakaldt respirations- 
kalorimeter, d. v. s. et rum, som er saa stort, at selv et menneske kan 
opholde sig derinde i dagevis og have det forholdsvis bekvemt. Den 
1) Kalorimeter = kalorimaaler 2: varmemaaler. 
| 
| 
