237 
udaandede luft og den afgivne varme maales her aldeles nøiagtig. 
Ved kontrolforsøg, idet man i rummet forbrændte en kjendt mængde 
af et stof, hvis brændværdi var bestemt, fandt man feilen saa liden 
som 0.07 %. Ved et forsøg, som varede 33 dage, var f. eks. den 
daglig omsatte næringsenerdi 2288 kalorier,') den direkte maalte varme 
2278 kalorier. Gjennemsnitlig for alle forsøg med mennesker (i det 
hele 93) beregnedes den daglige energiomsætning til 2719 kal., mens 
den maalte var 2716, d. v. s. en fuldstændig overensstemmelse. 
Ved dette apparat er det da ogsaa for menneskets vedkommende 
direkte bevist, at den afgivne kraftmængde nøie svarer til den af de 
omsatte stoffe beregnede. Forsøgsbetingelserne var tildels meget kom- 
plicerede, spisesedlen var ofte meget righo!dig, og — hvad der er særlig 
vigtigt — ogsaa for det udførte arbeide fandt man, at det dækkedes af 
tilsvarende mængder omsat næringsstof, at altsaa den kemiske energi, 
som findes i næringsstoffene, tjener som kraftkilde for den dyriske or- 
ganismes væsentligste virksomheder (arbeide og varmedannelse). Man 
kan efter dette neppe tvile paa, at det forholder sig ens med alle 
de andre former af energitab, som organismen er udsat for, t. eks. 
den elektriske energi (elektriske fiske) eller lysende energi (lysende in- 
sekter). 
For planternes vedkommende er de hidtil vundne resultater endnu 
sparsomme. Man kan meget vanskeligere faa et overblik over kraft- 
forholdene hos planterne. Her foregaar nemlig ved siden af hinanden 
to processer af modsat natur. Paa den ene side lever plantecellen 
ganske paa samme maade som dyrecellen, men paa den anden side 
foregaar den omvendte proces, idet af de gasformige produkter op- 
bygges de mere sammesatte næringsstoffe. Til denne opbygning 
tjener solen som kraftkilde. Det er hidtil ikke lykedes at maale den 
forbrugte energi saa nøie, at man har kuynet sammenligne den med 
den energi, som indeholdes i de dannede kemiske forbindelser. For 
de processer, der svarer til omsætningen i det dyriske legeme, fandt 
imidlertid Rodewald, at den ved kalorimetret maalte varmeproduktion 
tilnærmelsesvis stemte overens med den varmemængde, som beregnedes 
af den maalte kulsyreudskillelse og den optagne surstofmængde. 
Naar vi har erkjendt rigtigheden af en omfattende naturlov, saa 
viser dens betydning sig ikke blot deri, at vi kan paavise dens gyl-. 
dighed ogsaa for alle de enkelte foreteelser i naturen. Men en væ- 
1) Dette er store kalorier, altsaa lig 2288000 smaa. 
