Lidt om ueren. 
Af 0. Nordgaard. 
Ueren eller rødfisken (sebastes marinus, Lin.), som lever 
paa dybt vand i de nordlige have, er som bekjendt levendefødende. 
Den boreale kystform (s. viviparus), der forekommer langs Nor- 
ges kyst op til Bodø og som nu regnes at tilhøre samme art, føder 
ogsaa levende unger. Naar den embryonale udvikling, der foregaar i 
moderens egsække, er fuldendt, sprænges eghinden, og den spæde larve 
føres gjennem genitalaabningen ud i vandet. For dybvandsformen (m a- 
rinus) angiver Collett, at yngletiden i regelen falder fra midten 
af april til midten af mai. Kystformen (viviparus) opviser ogsaa 
ynglefærdige individer i de samme maaneder, men den egentlige yngle- 
tid falder noget senere og kan udstrækkes til august maaned. Yngle- 
færdige individer af sebastes marinus har jeg iagttaget i slut- 
ningen af april og begyndelsen af mai fra Manger, Stolmen og Raude- 
berg (Nordfjord). Naar larven er færdig til at slippe ud af egget, har 
dette en oval form med en længdeakse af 1.5—1.8 mm. og en tverakse 
af 1.2—1.4mm. Eggene er forsynede med en oljekugle, hvis diameter 
er omkring 0.5 mm., den lille larve ligger da krummet i mere end 
en enkelt vinding, idet halespidsen rækker et stykke bagover hode- 
partiet. Brystfinnerne kan sees, men der er ingen antydning til bug- 
finner. Øinene har et mørkt pigment, og der er enkelte mørke prikker 
langs kroppen. Naar larven slipper ud af egget, har den en længde 
af ca. 6 mm. 
Den postembryonale udvikling foregaar i de øverste vandlag. 
Ved en længde af 9.5 mm. er ifølge Collett endnu ingen antydning 
til bugfinner og rygfinne, men ved en længde af 19 mm. er nævnte 
finner udviklet med sit normale antal af straaler. Man antager, at 
uerens unger holder sig i de øverste vandlag, til de naar en længde af 
50—60 mm., hvorefter de søger ned paa dybere vand. 
Da ueren er levendefødende, maa der foregaa en indre befrugt- 
ning, og det kan være af interesse at undersøge, paa hvilken maade 
denne finder sted. Til løsning af dette spørgsmaal har man alene de 
anatomiske forhold at holde sig til, da ueren som dybvandsfisk und- 
drager sig den direkte iagttagelse af den slags livsytringer. 
Baade hos han og hun sidder bag tarmaabningen (anus), en 
liden papil (papilla urogenitalis). I spidsen af denne papil 
Naturen 1906. 16 
