252 
ræn, og talrige ansete forskere (Prestwich i England, Rutot 
i Belgien, Capitan i Frankrig, Keilhack, Wahnschaffe 
og Schweinfurth i Tyskland, for kun at nævne nogle faa frem- 
ragende navne) har sluttet sig bestemt og overbevist til den af 
dr. Rutot i Bruxelles gjennem mange aar glimrende og energisk 
hævdede anskuelse, at talrige flintflekker, der findes i Vesteuropas 
istidslag og samtidige flodterrasser, viser spor af benyttelse af 
menneske og har tjent det diluviale menneske som redskaber — 
længe før menneskelegten naaede saa høit i kultur, at den dan- 
nede sig flinteredskaber af bestemt, typisk form. Disse aller- 
ældste, primitive flinteredskaber, der er naturligt afsprængte flint- 
flekker eller kun lidet tildannede flintknolde, uden nogen bestemt, 
tilsigtet, konventionel form (og som forøvrigt af R.utot og andre 
forfattere angives af kunne forfølges helt ned i Frankrigs tertiære lag) 
har man givet navnet eolither — i modsætning til den yngre 
diluvialtids palæolither og postglacialtidens neolither (hvor- 
under maa henføres den danske ,ældre" og ,yngre" stenalders red- 
skaber). * 
Dr. Hartz har sat sig i forbindelse med dr. Rutot — ab- 
solut den største autoritet paa dette vanskelige grænseomraade mellem 
geologien og arkæologien — afæsket ham hans mening om det ind- 
samlede materiale og af ham faaet ret i, at vi her synes at staa over- 
for den eolithiske, primitive industri. 
Det er neppe nødvendigt at fremhæve, at — bestemmelsens rig- 
tighed forudsat — tidspunktet for menneskets første optræden i skan- 
dinaviske lande herved flyttes utalte aartusener tilbage i tiden; men 
den tanke har man forlængst vænnet sig til i de sydligere nabolande, 
og de sidste aars energiske arbeide paa eolithernes omraade — for- 
uden fundet af skeletrester og andre spor af det diluviale menneske — 
har slaaet den sag yderligere fast. 
Kjæmpe-myretuer. I Masuren i Østpreussen, nær den russiske 
grænse, har man fundet en usedvanlig stor og regelmæssig bygget 
myretue. Den maalte i høide 1.65—1.70 m. og bredden næsten dob- 
belt saa stor. En anden omtrent ligestor tue blev forleden aar seet i 
Niedermoor-Mischwald ved Dalle (Unter-Luss) paa Luneburger hede. 
Saa høie tuer er store sjeldenheder. Selv tuer paa en meter er ganske 
respektable. pa 
Om osten og dens ,,indbyggere* har bestyreren for en landbrugs- 
skole i Schweiz gjort endel interessante undersøgelser. Efter hans 
beregninger indeholder et gram af en frisk Emmenthalerost omtrent 
100,000 mikrober; med ostens alder stiger indbyggerantallet, saa det 
efter omtrent 70 dage udgjør 800,000 pr. gram. 
Den saakaldte ,Weichkåse (en slags blød, sterkt gjæret ost, der 
minder om Camembert eller Brie) opviser endnu høiere tal; den inde- 
holder i frisk tilstand omtrent 1,200,000 mikrober pr. gram, et antal 
i 
NE 
