258 
Allerede i skolen havde hans naturvidenskabelige interesser været 
meget fremtrædende, og som student kastede han sig med iver over 
studiet af botanik, kemi og fysik. Han tog examen philosophicum 
med præceteris og reiste sommeren 1882 til Wurzburg for at studere 
et semester hos den berømte plantefysiolog, professor Julius Sachs. 
Efter et aars ophold i Kristiania, i hvilken tid han redigerede tids- 
skriftet ,Naturen* for dettes udgiver, reiste han 1883 til Berlin, hvor 
han saa i 2 aar studerede plantefysiologi og plantepatologi hos pro- 
fessor B. Frank. Senere var han omtrent 1 aar assistent ved det 
botaniske institut i Tubingen hos den fremragende plantefysiolog pro- 
fessor W. Pfeffer og ansattes lste juli 1886 som konservator ved 
Bergens Museum. 
Af ovenstaaende data vil man let forstaa, at det specielt vilde 
blive plantefysiologien og plantesygdommene, som særlig maatte inter- 
essere Brunchorsi, naar han søgte sin uddannelse hos saa frem- 
ragende fagmænd paa disse omraader. Hans første videnskabalige 
afhandlinger omfattede derfor ogsaa plantefysiologiske emner og hans 
senere plantepatologiske. 
» Ueber die Function der Spitze bei den Richtungsbewegungen der 
Wurzeln, I Geotropismus, II Galvanotropismus* (Bericht d. deutsch. 
bot. Gesellschaft. B.2?. Berlin 1884) er et særdeles godt arbeide, som 
særlig viste, at Brunehorst forstod at behandle instrumenter og 
anstille skarpsindige og fint udførte eksperimenter. Dette arbeide med 
dets fortsættelse ,Notizen uber den Galvanotropismus" (Bergens Mu- 
seums aarsberetning for 1888), der først er trykt 1889, men som vist- 
nok er bygget paa undersøgelser, han har udført under sit ophold i 
Tyskland, indeholdt ikke alene den gang et betydeligt fremskridt i vor 
viden om geotropismen og særlig om galvanotropismen, men vil altid 
beholde sit værd og eiteres derfor fremdeles som grundlæggende un- 
dersøgelser. 
Hans næste arbeide ,Ueber die Knöllehen an den Leguminosen- 
wurzeln* (Ber. deutsch. bot. Ges. B. 3. 1885) indeholder en ny tolk- 
ning af de den gang endnu lidet kjendte rodknolde hos bælgplanterne. 
Tolkningen har vistnok ikke vist sig at være rigtig, men arbeidet inde- 
holder dog saa mange gode tanker og vigtige momenter, at det maa 
siges at have havt en ikke ringe betydning for spørgsmaalets senere 
udvikling. Om det følgende: ',Ueber die Wurzelanschwellungen von 
Alnus und den Elæagnaceen" (Untersuch. a. d. bot. Inst. Tubingen 
ranepagte ø> ll 
