267 
straks denne tanke og gjennemførte den ved Bergens Museum, idet 
han den hele tid har været virksom som formand i komiteen for disse 
kurser, som dog fra 1902 maatte indstilles, da der paa grund af de 
knappe tider ikke blev bevilget bidrag af staten. 
Sin største betydning har dog visselig dr. Brunchorst havt 
som administrator af museet i sin helhed. Den tidligere, klarsynte og 
indflydelsesrige styrer af Bergens Museum, overlæge dr. Daniels- 
sen, forstod straks, hvilken usedvanlig kraft museet havde erhvervet 
ved dr. Brunechorsts ansættelse og overlod ham gjerne den mere 
ledende stilling ved museets administration. Konservator Lorange, 
der var ansat som ,intendant* ved museet, led i de sidste aar af syge- 
lighed, og hans arbeide gled da mere og mere over til dr. Brun- 
ehorst, som efter Loranges død 1889 selvskrevent efterfulgte 
ham som intendant. Dette udvidedes fra lste januar 1891 yderligere 
derved, at han tillige skulde være direktionens sekretær og fik en gage 
naa 3200 kr. 
I 1892 fremsatte dr. Brunehorst forslag om nye statuter for 
museet, hvorved funktionærerne fik en større indflydelse paa museets 
styrelse, idet konservator Gustafson blev sekretær for den histo- 
risk-antikvariske, dr. Brunchorst for den naturhistoriske afdeling. 
I aaret 1901 udnævntes dr. Brunchorst til direktør for Bergens 
Museum og har fungeret som saadan indtil lste juli 1906. 
Det er ikke let for en udenforstaaende at kunne bedømme alt, 
hvad dr. Brunehorst har udrettet under sin administrationstid, 
heller ikke er det let at fordele retfærdigt æren for fremskridtene mel- 
lem ham og hans hjælpere og medarbeidere, eller bedømme, hvad hans 
modstandere har sinket eller forhindret i gjennemførelsen af hans 
planer. 
Saavidt jeg af det forhaandenværende materiale kan se, beror 
hans fortjenester særlig paa, at han har faaet betydeligt forøget museets 
videnskabelige publikationer, forøget museets lokaler, planlagt omord- 
ning af samlingernes opstilling, faaet oprettet biologisk station med 
akvarium og sælpark, samt faaet museets pengemidler i høi grad øget. 
I 1885, før dr. Brunchorst tiltraadte, var ,Bergens Museums 
Aarsberetning*, som ogsaa indeholdt de videnskabelige afhandlinger, 
et lidet hefte paa 79 sider med 4 plancher. Han forstod imidlertid, 
at det var nødvendigt for museet at faa et værdifuldt videnskabeligt 
byttemiddel for at forøge sit bibliotek, da der vilde gaa med altfor 
