287 
Den tyske lærde, dr. Otto N. Witt, hævder som endnu sand- 
synligere end Ramsays forklaring den antagelse, at gelatinen, saa- 
ledes som det i almindelighed er tilfælde, har indeholdt endel sulfater. 
De opløselige radiumsalter blander sig efterhaanden med gelatinen, 
med hvis sulfater de indgaar forbindelser og danner det uopløselige 
radiumsulfat i mikroskopisk smaa korn. 
Løsningen af verdensgaaden ser altsaa efter dette ud, som om den 
endnu en tid vil lade vente paa sig, og den tviler fik ret, som ved 
efterretningen om de burkske eksperimenter mente, at det var en 
ynøddaab”, naar Burke døbte sine skabninger ,radiober". Radi- 
oberne er døde og, hvad der er værre, har aldrig været levende. 
Ikke med løftestang og skruer, og heller ikke med radium kan 
mennesket fravriste naturen, hvad den ikke vil aabenbare. 
(yPrometbeus*), 
Mindre meddelelser. 
Bæver i Stavanger amt. Ved Birkelandsvandet, ca. 10 minutters 
roning fra gaarden Malmei i Birkrem sogn, har iaar en bæver taget 
standkvarter. 
Her har aldrig, saavidt folk kan erindre, været bæver før, saa 
forbiroende en dag i sommer med forbauselse saa lige nede ved stran- 
"den en asp, der var dybt udgnavet paa tre sider med tydelige vandrette 
merker efter bæverens fortænder. Fliser med disse karakteristiske 
merker var i mængdevis ophobet omkring roden. 
En vakker dag var aspen ramlet overende, og efter kort tid var 
den fuldstændig blevet afkvistet af bæveren. 
Flere af de omkringboende har fortalt mig, at de gjentagne gange, 
naar de sent om aftenen roede forbi stedet, har hørt et kraftigt plask 
af bæveren, idet den styrtede sig i vandet, og efterpaa saa de store 
ringformede bølger fare henover vandfladen. 
Flere aspetrær har den saavidt mig bekjendt endnu ikke angre- 
bet; ei hellere har man seet noget tegn til hyttebygning. 
Antagelig er det kun et eneste eksemplar, som har begivet sig hid, 
saa det er vel uvist, om den ret længe vil holde sig her. 
Fra Telemarken har man jo flere gange hørt om længere ud- 
vandringer af unge bævere. Et aar var der kommet nogle helt op 
til Røldal, hvorfra én endog trængte helt ned til Suldal, hvor den 
blev skudt. 
Ad hvilke veie denne her paa vestkysten saa sjeldne gjest skulde 
have kommet hid til saa at sige hjertet af Stavanger amt, er uvist. 
Maaske har den taget veien over Sirdal. 
Da imidlertid bæveren pleier at efterlade sig meget tydelige spor, 
