291 
mindre blomsterkurve, der ligner crepis-arterne. Af denne sidst- 
nævnte underslegt er det lykkedes mig at faa to arter i kultur; disse 
to arter har vist sig aldeles ude af stand til at danne frugter efter 
kastration, mens de urørte kurve giver spiredygtige frugter (dog mange 
golde iblandt); de er med andre ord fuldt normale, hvad befrugtnings- 
forholdene angaar, hvilket ogsaa passer med min medarbeiders, dr. 
O. Rosenbergs, undersøgelser over ceilekjærnernes delingsforhold 
i kjønscellerne hos den ene af arterne. 
Ganske anderledes er forholdene hos archieracium; her har 
jeg eksperimenteret med 15 forskjellige arter, tilhørende vidt adskilte 
afdelinger af underslegten, og af disse har kun en art, nemlig h. u m- 
bellatum, ikke udviklet spiredygtig frugt efter kastration. Denne 
ene undtagelse er netop den art, med hvilken Mendel har kunnet 
frembringe hybrider, og hvis kjønsforholde professor H. 0. Juel, 
Upsala, ved anatomisk undersøgelse har fundet fuldt normale. For 
de andres vedkommende er der grund til at slutte, at de ligesom et par 
beslegtede arter, som i denne henseende er anatomisk undersøgte af 
professor 8. Murbeck i Lund, danner en spiredygtig kim ved 
ukjønnet udvikling af egcellen. 
Gaar vi dernæst til underslegten pilosella træffer vi mere 
komplicerede forhold. Jeg har kun havt leilighed til at kastrere 6 
arter, og har faaet frugter udviklede hos de fem af dem, mens den 
6te, h. auricula, kræver befrugtning paa sedvanlig maade. Blandt 
de arter, som kan danne frugt ad ukjønnet (apogam) vei, er bl. a. de 
velkjendte h. pilosella og h. aurantiacum, endvidere en 
eiendommelig art, som i en aarrække har været dyrket i den botaniske 
have i Kjøbenhavn. Den hører til de arter, der har en halvskjærm af 
smaa kurve i spidsen af en høi stængel og staar i alle sine karakterer 
nær h. magyarieum, en artgruppe, der er vidt udbredt i den øst- 
lige del af Central-Europa. Arten er opstillet med navnet h. excel 
lens af professor Bloc ki i Lemberg i Galicien, i hvilket land den 
vokser vildt. Grunden til, at jeg særlig omtaler denne art, er, at den 
i lighed med flere taraxacum-arter er udelukkende hunkjønnet, 
idet støvknapperne er tomme og uden udviklede pollenkorn.') Denne 
rent hunlige art er istand til at udvikle frugt under isolation under 
en glasklokke — forøvrigt ogsaa efter kastration — og er altsaa apo- 
gam. Ser man nøiere til, viser det sig imidlertid, at der i en kurv 
1) d. e. blomsterstøv. 
