296 
legeme, der kun absorberer disse straaler, selv bliver positiv elektrisk. 
Den franske forsker Curie havde saaledes lidt af en radiumforbin- 
delse i et tilsmeltet glasrør Da det havde ligget længere tid, skulde 
han bruge det og skulde da bryde røret itu med kniven. Da kniven 
nærmede sig røret, fik han en liden elektrisk udladning, en liden gnist. 
Dette kom af, at de a-straaler, som præparatet udsendte, absorberedes 
af glasset og ladede dette positivt, mens de øvrige straaler gik uhindret 
igjennem. 
For det andet har man $-straalerne, der meget lettere gaar gjen- 
nem luften end a-straalerne. Disse bestaar ogsaa af en regn af smaa 
partikler, der udslynges fra radium. Men disse er negativ elektriske. 
De er tillige af en aldeles ufattelig lidenhed. Vandstofatomet er som 
sagt det letteste af alle atomer. Men af disse elektroner, som de kal- 
des, gaar der omtrent 2000 paa et vandstofatom. De bevæger sig med 
en hastighed, der kun er lidet mindre end lysets hastighed (300000 km. 
i sekundet); d«-partiklerne er større og bevæger sig langsommere, 
hvorfor de har vanskeligere for at gjennemtrænge luften. 
For det tredie udsendes der endelig y-straaler. Disse er identiske 
med de saakaldte Røntgenstraaler, hvis mest fremtrædende egenskab 
er deres sterke gjennemtrængende evne. Hvad Røntgenstraaler 
egentlig er for noget, er endnu ikke paa det rene. At gaa nærmere 
ind paa de forskjellige egenskaber ved disse straaler, ligger udenfor 
denne lille artikels ramme. 
En anden egenskab ved radium er den, at det bestandig udsender 
en gasart, den saakaldte emanation; denne er selv straalende. 
Luft, der har været i berørelse med et radiumsalt, faar derfor selv for 
en stund evne til at udsende disse straaler. Hvad der her specielt 
skal fremhæves, er dens evne til at slaa sig ned paa andre stoffe i 
luften. Herved begynder disse ogsaa at straale. Det ser saaledes ud, 
som om et radiumpræparats radioaktivitet skulde smitte over paa andre 
legemer, der befinder sig i nærheden, saaledes at disse ogsaa begynder 
at straale. Denne straaling taber sig dog noksaa snart. Merkelig nok 
har emanationen lettere for at sætte sig paa et legeme, naar dette er 
negativ elektrisk end naar det er uelektrisk. Det ser altsaa ud, som 
om emanationen skulde være positiv elektrisk. 
Man har forøvrig fundet, at luften næsten altid indeholder emana- 
tion. Specielt er grundluften, luft altsaa, som suges op af jorden, eller 
som tages fra huler elier gravkamre, rig paa emanation, og viser en 
