311 
sig ca. 90” opad mod ryggen eller fremad mod snuden, og at øiets 
dybde skulde være opstaaet ved forlængelse af forbindelsesdelene. 
Denne teori gjendrives imidlertid af Brauer, som ved sammenlig- 
nende studier over teleskopøiets udvikling hos yngre individer er kom- 
men til den opfatning, at der ved sideøiets omdannelse har fundet sted 
en forskyvning af øiets indre dele, uden at senehinden og hornhinden 
har taget nogen væsentlig del heri. 
Et længdesnit (fig. 5 A) gjennem det yngste stadium viser netop den 
begyndende omdannelse af sideøiet, der dog endnu frembyder et normalt 
Fig. 6. Længdesnit gjennem det fuldt- udviklede øie hos dissoma. Lp ligamen- 
tum pectinatum, Lk linsepude, M glat muskel, Fa fibre i argentea, Sc senehin- 
den, Ch aarehinden, rr binethinden, O synsnerven, rr! afsnøret stykke af bi- 
nethinden. 
billede. Kun fylder ikke nethinden hele øieæblet, men lader et rum 
frit paa den venitrale side, der blir udfyldt af aarehindelegemet. Et 
transversalsnit derimod viser øiets ringe bredde — pupillen er næsten 
saa bred som tversnittet — og at nethinden har foldet sig op. Hos ældre 
stadier (fig. 5 B) finder vi gjennemgribende forandringer. Ved en fure 
blir nethinden brudt i en dorsal og i en ventral del, som er ulige store. 
Linsen viser en liden forskyvning opad, der blir større under den videre 
udvikling, indtil den faar sin endelige plads i teleskopøiet (fig. 6). 
Her viser sig endvidere den ovenfor beskrevne deling af nethinden i 
