315 
havsdyrene ogsar paavises en hel række andre konvergensfænomener. 
Naturen arbeider nu engang ikke ensidig efter én opskrift, for den er 
ethvert hensigtsmæssigt middel ret. Hvorledes skulde ellers den 
uoverskuelige store mangfoldighed i naturen være fremkommen med 
dens forbausende rigdom paa former og farver? Og netop vort emne 
viser tydelig, paa hvor forskjellig maade et enkelt organ hos dyrene 
kan tillempe sig efter betingelserne inden et specielt livsomraade. 
De love, som her livets vugge, cceanet, har lært os at kjende og 
ogsaa alle de tanker, som af sig selv har paatrængt sig den opmerk- 
somme læser, naar han gjennemlæser disse linjer, de alle vil i samme 
eller lignende form alle jordens øvrige livsomraader vise os, naar vi 
blot vil lære dem at kjende, naar vi med andre ord blot vil studere 
naturens store bog, der er saa vanskelig at udforske. sg. 
Hvordan man med en blød jernskive kan gjennem- 
skjære plader af panserstaal. 
Af C. Kinzbrunner i ,Prometheus*. 
Det lyder uitroligt, men er dog sandt, at man ved hjælp af en 
ganske tynd jernskive, der roterer med stor hastighed, kan gjennem- 
skjære jern og staal, ja endog de haardeste panserplader. Fremgangs- 
maaden blev allerede opdaget for mere end 75 aar siden, men har 
senere længe været bortglemt. 
Ifølge det amerikanske tidsskrift ,The iron age" blev den op- 
rindelig opdaget af en engelsk kunstsnedker ved navn Barnes, som 
boede i Cornwall. Sine første forsøg gjorde han i 1823. Paa en 
valse, som roterede med stor hurtighed, fæstede han en skive af bløde 
jern. Holdt han en hærdet staalplade hen til den roterende skive, 
blev pladen i løbet af ganske kort tid gjennemskaaret. Mens gjen- 
nemskjæringen stod paa, fandt der sted en livlig udvikling af gnister. 
Eiendommelig nok syntes ikke blikpladen at berøre skiven, heller ikke 
syntes denne at blive opvarmet eller at vise nogen slitage. 
Efterat dette forsøg var bleven bekjendt, blev det prøvet af for- 
skjellige lærde og industridrivende, og altid med samme resultat. En 
blikskive med et tversnit af 15 em. kunde med lethed gjennemskjære 
selv den haardeste staalplade; samtidig blev der fra staalpladen slyn- 
get ud gnister i temmelig stor afstand. Den gjennemskaarne staal- 
plade var ved de første forsøg bleven blød omkring snitfladerne. 
