316 
I aaret 1824 blev det samme fænomen studeret af J. Perkins 1 
London samt af Darier og Colladon i Genf. — Blandt andet 
blev den skive, som de benyttede, maalt og veiet baade før og efter 
forsøgene. Det viste sig, at skiven ikke havde undergaaet nogen for- 
andring. Derimod fandt Perkins, at skivens periferi var bleven 
hærdet. Ved disse forsøg viste det sig endvidere, at en skive med 
20 em.s tversnit og en rotationshurtighed af 10.2 m. i sekundet, lod 
sig ridse med en gravstikkel, uden at gravstikkelen led den mindste 
forandring. Øgedes hurtigheden til 10.5 m. i sekundet, blev grav- 
stikkelen ikke saa lidet slidt, mens slitagen paa skiven var adskillig 
mindre end ved forrige forsøg. Forskjellen i paavirkningen blev 
større og større, jo større hurtigheden blev, og ved en hurtighed af 
21m. i sekundet, blev skiven ikke angrebet, mens slitagen paa grav- 
stikkelen var meget stor. Ved disse forsøg lykkedes det endog ved 
hjælp af en roterende skive at gjennemskjære kvarts og agat; rota- 
tionshurtigheden maatte dog da øges til 60 m. i sekundet. 
Efter disse forsøg synes processen at have været ganske glemt, 
indtil den paany opdagedes for ca. 30 aar siden af amerikaneren J. 
Reese. Reese søgte patent paa metoden, men hans ansøgning herom 
blev afslaaet med den begrundelse, at metoden ikke var ny. En ma- 
skine, som han havde konstrueret, gjorde nogle aar senere stor opsigt; 
med en tandløs skive af blødt jern kunde han gjennemskjære koldt 
staal, uden at skiven berørte staalstangen. Denne maskine støttede 
sig ganske paa Barnes” metoder, men var dog langt mere udviklet. 
Hvad maskinen kunde præstere, var allerede temmelig meget. En 
hærdet staalstang af ca. 3.5 cm.s tykkelse kunde gjennemskjæres i 
løbet af 4 sekunder. Den skive som benyttedes havde et tversnit af 
ca. I m. og var 7.5 cm. tyk. Den løb med 230 omdreininger i minutet, 
hvad der svarer til en rotationshastighed af 764 m. i minutet eller 
12.73 m. i sekundet. 
I aaret 1885 begyndte man til finpudsningen af waggonhjulene at 
anvende den saakalte Miltimoreske proces. Ved hjælp af denne me- 
tode, som er baseret paa et lignende princip, kunde man polere og 
hærde overfladen af metalgjenstande; de hertil anvendte skiver bestod 
af staal af god kvalitet og stor seighed, saa at de kunde taale en rota- 
tionshurtighed af lige indtil 134 m. i sekundet. Efter de erfaringer 
man gjorde, fik den hærdede overflade af de støbte hjul en endnu 
større haardhed. 
I de sidste aar har metoden faaet endnu en ny og vigtig anven- 
hs 
=—Æ—«ÆZ«JZÆ=5>mapesså 
